Єгуда Ашлаг (Бааль Сулам)

Вчення про десять сфірот

Частина четверта

Переклад здійснений редакцією сайту "Зогар з коментарем Сулам" (редактор М.Полудьонний) з текстів першоджерела російською мовою, розміщених на сайті Міжнародної академії кабали (http://www.kabbalah.info/rus/)

Зміст

Десять сфірот акудім

Глава 1

Глава 2

Глава 3

Глава 4

Глава 5

Глава 6

Внутрішнє споглядання

Глава 1

Глава 2

Глава 3

Глава 4

Глава 5

Глава 6

Питання й відповіді про сенс слів

Питання й відповіді про сенс властивостей і дій

Десять сфірот Акудім

Глава 1

У ній з'ясовується рош і ґуф Адама Кадмона до табуру, коли в десяти сфірот рош ще не проявлене клі, а в десяти сфірот ґуф проявлене перше клі, яке називається "Кетер", десять сфірот визначаються в цьому клі в мірі віддалення їх від властивості далет. Перебуваючи ж в одному клі називаються "акудім"

Містить одинадцять пунктів: 1. Не існує у нас сил досліджувати щось вище від світу Ацилут. 2. Десять сфірот Ацилуту - це світла і келім, і щоб зв'язати з їхнім вищим корінням, необхідна послідовність будови ступеню - від рош до соф. 3. Світла, що відносяться до ґуф АК, від пе до табуру, називаються "акудім". 4. Від ударної взаємодії одного з іншим внутрішнього та оточуючого ("пнімі" й "макіф") світел поза пе, народилися АВАЯ келім. 5. До Акудім, тобто в десяти сфірот, що відносяться до рош де-АК, немає келім. 6. Клі акудім являє собою Кетер, нижче від акудім вийшли десять келім КАХАБ ТУМ, і в акудім виникає одне клі для десяти сфірот. 7. У вищому світлі є сила десяти сфірот. 8. Продовжив світло акудім від пе до табуру, і повернувся та видалився до свого джерела, - до пе. 9. Решимо, що залишилося після виверження світла, отримало якість клі. 10. Оскільки світло видалилося за один прийом, тому було створене одне клі, яке зветься "Кетер". 11. Десять сфірот цього клі визначаються по мірі віддалення їх від бхіни далет (властивості Малхут), - тобто відповідно до чотирьох властивостей вищого світла.

Не існує у нас сил досліджувати щось вище від світу Ацилут

1) Як відомо, не існує в нас сил досліджувати щось, що передує прояву десяти сфірот, і тому не потрібно шукати цьому схожість в жодному образі чи формі. Для пояснень і описів повинні ми користуватися мовою алегорій та порівнянь. Тому хоча й використовуємо образ як реальність, але нагорі його не існує, а все це - лише для більш легкого пояснення.

Ор пнімі

1. Як відомо, не існує в нас сил досліджувати щось, що передує прояву десяти сфірот, і тому не потрібно шукати цьому схожість ні в якому образі чи формі. Все, що визначається нами як властивості в світах, відносяться й сходять зі світу Ацилут і нижче, - тобто зі світу, в якому вже проявилися десять сфірот і виправлення ліній (кавім) на основі "хесед, дін, рахамім". Але вище від світу Ацилут, тобто перед тим, як проявилися десять сфірот, - нема за що нам там зачепитися, щоб могли ми розрізнити якусь подібність або зміну форм між двома сфірот. Бо початок осягнення починається з одягання десяти сфірот в десять келім, тобто з Ацилуту й нижче.

І це те, про що пише рав (Арі), що не існує в нас сил досліджувати щось, що передує прояву десяти сфірот. І тому - не уподібнювати і не порівнювати з жодним образом чи формою. Оскільки перед тим, як проявилися десять сфірот, котрі розкрилися в світі Ацилут, десять сфірот ці були подібні до світла без клі, призначеного для нього. А як відомо, - немає у нас можливості осягнути щось в світлі без клі.

2. Для пояснень і описів повинні ми користуватися мовою алегорій та порівнянь. Це означає, що від світу Ацилут і нижче стає можливим побічно вказати нам на властивості вищих духовних коренів, які знаходяться вище, за допомогою прикладів і образів, взятих з реальності або системи управління нашим світом. Бо вся безліч створінь та всілякі форми їхнього управління, що знаходяться в нашому світі, розвиваються поступово і сходять з вищих світів за точною подобою відносин, - як печатка й відбиток з неї, коли всі деталі, що знаходяться на печатці, відбиваються та переходять на відбиток без будь-якої нестачі.

Про це сказано мудрецями: "Немає жодної травинки внизу, над якою не було б ангела, що керує нею нагорі, який зберігає її, б'є і каже їй: "Рости!". Цим вони вказують нам на те, що немає найменшої частинки в нашому світі, в якої не було б кореня у вищому світі. І корінь цей діє в кожному прояві, зміні стану, в усьому, що проявлене щодо нас в нашому світі.

І тому кабалісти знайшли для себе особливу мову, яка дозволяє передавати особисті осягнення вищих світів письмово й усно від покоління до покоління. Вони беруть віти нашого світу та з їхньою допомогою розкривають те, що відбувається у вищих світах, котрі відносяться до цих гілок.

А оскільки подібні відносини між коренем та його вітою беруть свій початок тільки зі світу Ацилут і нижче, - тобто з моменту повного розкриття десяти сфірот, а ніяк не раніше, - то стає зрозумілим, чому неможливо вказати на більш високу реальність за допомогою матеріальних віт. Адже відсутнє у віт цих пряме відношення до них (згори), тому нездатні вони роз'яснити поняття, що до них відносяться.

І тому говорить рав, що ті приклади і образи, які він використовує в тексті, - це тільки для полегшення розуміння, щоб було нам за що зачепитися, аби було можливо хоч якось вказати нам на корені світу Ацилут. Але для цього спочатку необхідно зрозуміти віту за її відношенням до кореня, який знаходиться в світі Ацилут. А потім корінь цей можна співвіднести з його вищим коренем, котрий знаходиться у світах, що передують світові Ацилут.

(Див. питання 64)

Десять сфірот Ацилуту - це світла й келім, і щоб зв'язати з їхніми вищими коренями, необхідна послідовність будови ступеню - від рош до соф

2) Але знай, що десять сфірот Ацилуту - є в них дві якості: одна - розповсюдження духовного світла, а друга - це келім та еварім (частини), в яких розповсюджується його сутність. І в кожного з них повинен бути свій корінь нагорі, - в обох цих якостей. Тому нам необхідний виклад у послідовності ступенів, - від рош до соф.

Ор пнімі

3. Але знай, що десять сфірот Ацилуту - є в них дві якості. Мовиться про розповсюдження світел, які називаються НАРАНХАЙ, і про келім та еварім, які називаються КАХАБ, ХАҐАТ, НЕГІМ, або п'ять парцуфів: АА, АВИ і ЗОН, у які вдягаються НАРАНХАЙ. Все, що пов'язане з кожним з них, становить окрему тему для вивчення, тому що шляхи розповсюдження й розкриття в них (світел та келім) відмінні один від одного. І не тільки є відмінними, але й повністю протилежними один одному.

Так, в келім, наприклад, першими проявляються вищі келім: спочатку розкривається Кетер, потім Хохма і в кінці Малхут. У світлі ж навпаки, - спочатку проявляється (світло) нефеш, потім руах і в кінці розкривається єхіда. Таким чином, вони є протилежними один одному всіма своїми проявами та властивостями. І тому якщо не пізнаємо ми їхній зміст у всій його повноті, в самому їхньому корені, не врятує нас ніщо від плутанини і безладу в цій мудрості.

Тому повинні ми говорити про це у послідовності ступенів - від рош до соф, і тоді зможемо зрозуміти сенс усього, виходячи з його коренів. Це дасть нам можливість зрозуміти на кожному ступені, не змішуючи між собою, види і послідовності келім так, як це властиво келім, а різновиди і порядок чергування світел, - як це властиво світлам. І не будуть тоді плутатися ці поняття одне з іншим.

(Див. питання 67, 82)

Світла, що відносяться до ґуф АК, від пе до табуру, називаються "акудім"

3) Сказано: "І бачив уві сні, і ось ватажки, що піднімаються на стадо: акудім, некудім і врудім...". Ще сказано: "...бо бачив я все, що робить тобі Лаван". У цьому уривку вказано на всі ті властивості, про які ми тут говоримо. Так, "Лаван" означає "ловен еліон" (вища білина), який передує всьому цьому сходженню, і з нього виходять всі ці якості: акудім, некудім, врудім, - для потреб світу Ацилут, щоб він діяв слідом за цим. І тоді він зветься "Яаков".

Початок цьому - акудім, тому що це світла, що виходять з пе Адама Кадмона, і ними почався прояв втілення келім, щоб бути десятьма світлами, - пнімі (внутрішніми) і макіф (оточуючими), - пов'язаними і з'єднаними в одне клі; і з цієї причини називаються "акудім". Як сказано: "І приніс в жертву Іцхака...", - тобто зв'язав його. (Див. питання 39, 59)

Ор пнімі

4. Сказано: "І бачив уві сні, і ось ватажки, що піднімаються на стадо: акудім, некудім і врудім...". Це назви трьох перших світів, які розвинулися один з одного, поки не проявилися повністю десять сфірот, - десять світел, званих нефеш, руах, нешама, хая, єхіда, що вдягнені у десять келім: Кетер, Хохма, Біна, Хесед, Ґвура, Тіферет, Нецах, Год, Єсод, Малхут.

Спочатку народилося одне клі, яке називається "Малхут". А всі десять світел одяглися та були зв'язані тільки в цьому одному клі. Тому називається той перший світ - світом Акудім, від слів "акуд" і "кашур", - зв'язаний. Називається також "один кав" (одна лінія), або "світ Адам Кадмон". "Один кав" називається тому, що світло вдягається тільки в одне клі, і немає в ньому ще управління на основі трьох ліній, які називаються "хесед, дін, рахамім" (милість, суд, милосердя). Тому що клі це називається мірою суду (дін), яким є клі Малхут.

Але потім відбулося поєднання із властивістю "рахамім". Тобто Малхут, що є властивістю дін, увійшла в поєднання, з'єднуючись з кожною з десяти сфірот, що передують їй та являють собою властивості рахамім. В результаті такого поєднання утворилося клі в кожній сфірі, завершуючи тим самим побудову десяти сфірот. І цими десятьма сфірот створені три лінії управління, які називаються "хесед, дін, рахамім". І це те, про що сказано, що спочатку задумав (Творець) створити світ властивістю дін, але побачив, що світ не в змозі так існувати, - упередив (світ) властивістю рахамім, котра поєдналося з властивістю дін.

Але висловлювання це здається непідходящим: невже думки Творця можуть бути подібними до думок людини, яка спочатку захотіла зробити одне, а потім чомусь відмовилася і робить по-іншому?

Таким чином, різниця між трьома світами, про які пише рав, така: в світі Акудім десять світел були зведені та зв'язані тільки в одному клі. Тому в світі Некудім у властивості трьох перших його (сфірот), КАХАБ, вже відбулося поєднання властивостей рахамім і дін. І тільки в світі Врудім, який називається "світ Ацилут", там виправлене й приведене в повне завершення поєднання властивості рахамім (із властивістю дін) також і в семи нижніх сфірот. Сталося це таким чином, що є тут облачання десяти світел в десять келім. Саме з цього світу починається дійсна відмінність властивостей десяти сфірот.

(Див. питання 68)

Від ударної взаємодії одного з одним внутрішнього та оточуючого ("пнімі" та "макіф") світел поза пе, народилися АВАЯ келім

4) Поєднання внутрішніх й оточуючих світел відбувається в пе, тому після виходу їх разом у поза пе, будучи зв'язаними разом, вони вдаряють одне в одного, - відбувається між ними бітуш (співударяння). І з їхніх ударів породжуються згодом АВАЯ властивостей келім. (Див. питання 91)

Ор пнімі

5. Поєднання внутрішніх й оточуючих світел відбувається в пе. Як відомо, пе - це Малхут рош АК, в якій здійснене виправлення за допомогою екрану на бхіну далет, і цей екран відштовхує вище світло, не даючи йому вдягтися у властивість далет (бхіну далет). Бо вище світло як і раніше прагне увійти та розповсюджуватися в бхіні далет, заповнити собою все існуюче, як і до цимцуму (скорочення). Але екран, що існує в пе, відштовхує його від прийняття всередину. І це називається "зівуґ де-акаа" (ударне злиття, поєднання).

Це призводить до того, що все світло, яке повинне було увійти й одягтися в бхіну далет, але не було отримане нею, - це вище світло повертається назад, до свого джерела. І стає воно облаченням на дев'ять перших сфірот прямого світла.

Таким чином, всі ті світла, які повинні увійти в світи після кінця їхнього виправлення, називаються "оточуючими світлами". Всі вони включені в це відбите світло, яке вдягає в себе дев'ять перших сфірот прямого світла, що відносяться до рош де-АК. Тому що світло це не було отримане в бхіні далет, і тому не заповнює собою весь простір, - подібно до того, як це було до ЦА (цимцум алеф, - першого скорочення).

Однак шляхом всіх цих зівуґів й відбитого світла, котрі повинні ще розкритися в світах за допомогою підняття МАН від діянь праведників, виправляється бхіна далет, стаючи придатною для отримання світла, якою була в (світі) Ейн Соф до ЦА. Як сказано в книзі Зоар: "Не заспокоїться Ейн Соф і не залишить свої дії на ній, поки не приведе її до повного виправлення".

З'ясовується, таким чином, що всі оточуючі світла (орот макіфім, - "ОМ") включені до екрану й ор хозер (відбитого світло, - "ОХ"), котрі в пе де-рош АК разом з ор пнімі (внутрішніми світлами, - "ОП"), якими є дев'ять сфірот прямого світла, з'єднаного в ній. І це те, про що пише рав, - що внутрішнє світло разом з оточуючими світлами з'єднані в пе, тобто в Малхут, силою екрану бхіни далет, що стоїть там.

(Див. питання 106)

6. Тому після виходу їх разом у поза пе, будучи пов'язаними разом. ОП і ОМ пов'язані один з одним в бхіні далет таким чином, що дев'ять перших сфірот прямого світла з'єднані та вдягаються в її ОХ; світла ж, які повинні розкритися до кінця виправлення, що називаються "орот макіфім" (ОМ), - вони також включені в це відбите світло, тому що вони є суттю ОХ. Тому саме вони повинні поступово розкритися протягом наступних шести тисяч років, і слідом за ними, - до кінця виправлення.

7. Вони вдаряють одне в одного, відбувається між ними бітуш (співударяння). Коли обидва світла спускаються та розповсюджуються від пе й нижче, всередину ґуф де-АК, тоді оточуюче світло не може вдягтися всередину ґуф через силу опору екрану, що стоїть там й відштовхує це світло. Але оскільки вони пов'язані там (в рош) і з'єднані (ОМ та ОП), тому теж прагнуть розповсюдитися всередину парцуфу. Тим самим вони стоншують авіют екрану, тобто ту ж силу опору, яка не дає їм там одягтися.

Завдяки силі бітуш (ударів) в авіют екрану, екран поступово стоншується, що призводить до виверження внутрішнього світла з ґуф. Так, якщо стоншується до авіют бхіни ґімел, скорочується відбите світло, і стає достатнім лише для облачання на рівень Хохми, і укривається тоді світло Кетеру з ґуф. Коли стоншується і бхіна ґімел до авіют бхіни бет, скорочується ОХ до рівня Біни, зникає тоді і світло Хохма, і т.п., - доки не стоншиться вся авіют. Тоді не буде там більше зівуґу де-акаа, а все внутрішнє світло зникає з парцуфу.

І про це пише рав, що вдаряють там одне в одного, і відбувається між ними бітуш, тобто одне відштовхує інше, бо вся величина ОП визначається величиною авіют екрану. Тому, якщо збільшується авіют екрану, - посилюється ОП. І навпаки: все відштовхування оточуючого світла, через які не може воно одягтися (всередину парцуфу), - вони тільки через авіют і межі, які існують в екрані. Тому (бітуш) постійно стоншує, висвітлює авіют. Таким чином, вдаряють (ОП і ОМ) одне в інше (до тих пір), поки не вийдуть обидва.

(Див. питання 2, 13, 42, 92-93, 107)

До акудім, тобто в десяти сфірот, що відносяться до рош де-АК, немає келім

5) До існування акудім не могло вище світло вдягтися в жодне клі, оскільки не було можливості у келім витримати його. І світло існувало там поза всяким облачанням в клі, доки розповсюдження цього величезного світла не досягло властивості акудім. Там виникла реальність одного клі на все те велике світло. І тоді почало відбуватися в ньому створення певної реальності обмеження світла, - те, що не могло виникнути раніше.

Ор пнімі

8. До існування акудім не могло вище світло вдягтися в жодне клі. Акудім - це десять сфірот де-тох першого парцуфу реальності, яка (виникла) після першого скорочення, котрий називається "Адам Кадмон". До цього абсолютно не існувало у вищому світлі понять "рош", "тох", "соф". Тільки вище світло наповнювало собою все існуюче.

І це те, про що пише рав: "До існування акудім...", - тобто в десяти сфірот де-рош Адама Кадмона, які передують десяти сфірот де-тох Адама Кадмона, що називаються "акудім", - не могло вище світло вдягтися в жодне клі (докладніше пояснюється про це в третій частині).

9. Оскільки не було можливості у келім витримати його. Бо ор хозер (ОХ), який Малхут піднімає вгору, не є клі для отримання вищого світла, а тільки коренем клі отримання. Тому поки Малхут де-рош не поширюється і не розгортається в десять сфірот із себе і далі за допомогою ОХ, який змінює напрямок і опускається зверху вниз, - там зовсім відсутні келім. Відбите світло, що піднімається там знизу вгору, і все одягання знизу нагору діє у вигляді відмови від отримання. А те, що ми називаємо це облачанням, одягом, - це тому, що десять сфірот зв'язуються там і стають коренем для (подальшого) облачення. І це те, про що рав пише, що "не було у келім можливості витримати його".

(Див. питання 73)

10. Там виникла реальність одного клі на все те велике світло. Коли Малхут та її відбите світло продовжують десять сфірот рош в тох, - всередину парцуфу, згори вниз, - тоді створюється одне клі, - клі Малхут, яка розповсюдилася й розширилася та отримала всередину всю порцію світла, на яку її ОХ облачив десять сфірот рош. Ці десять сфірот, що спускаються з рош униз та вдягаються у клі Малхут, що розширилася, - саме вони називаються "десять сфірот де-акудім", або "світ Акудім".

(Див. питання 36)

20. І тоді почало відбуватися в ньому створення певної реальності обмеження світла. Бо Малхут, що в соф цього клі, яка є Малхут де-клі Малхут, вона обмежує вище світло, не даючи йому розповсюджуватися від неї й нижче. І сила цього обмеження називається "табур" або "хазе".

(Див. питання 22, 31)

30. Те, що не могло виникнути раніше. І хоча Малхут рош теж обмежує вище світло, і тому відбувається там зівуґ де-акаа й підняття ОХ, однак обмеження це і цей ОХ Малхут рош, - воно є обмеженням лише в потенціалі, але не в дійсності. Як пише рав, що Кетер є прикладом, моделлю матеріалу, який називається "первісною безформною матерією", і закладені в ньому всі чотири основи в потенціалі, але не в дії. Тому можна називати його "Ейн Соф" (Нескінченність) і "Маациль", - джерело, з якого все виникає. При цьому маються на увазі десять сфірот рош, що звуться, як відомо, "Кетер".

У цих словах рава - нескінченна глибина. Однак необхідно нам їх зрозуміти, бо вони виражають корінь цієї мудрості, її виток. Ми повинні зрозуміти відмінність між "в потенціалі" та "в дії", адже рав говорить про те, що потрібно розділяти між десятьма сфірот рош, одягнених в ОХ (що піднімається) знизу нагору, і між десятьма сфірот ґуф, що облачилися в ОХ (який спускається) згори вниз. І відрізняються вони до такого рівня, що десять сфірот рош звуться тому іноді "Ейн Соф" та "Маациль" по відношенню до десяти сфірот ґуф.

Справа в тому, що існує величезна віддаленість і відмінність між ОХ, що піднімається вгору від екрану, який стоїть в Малхут, одягаючи десять сфірот рош, і ОХ, що спускається з ор яшар (прямим світлом, - ОЯ) з десяти сфірот рош вниз, в ґуф. Ще не виявляється, що вони є протилежними один одному: адже ОХ, що піднімається знизу вгору, він не тільки не є клі отримання на ОЯ, на який вдягається, але є в ньому опір отриманню, оскільки поняття "знизу вгору" означає, що світло звернене до джерела, а не до тих, які отримують. При всьому тому ОХ, що піднімається, став облаченням на вище світло, тобто став коренем для зв'язку вищого світла у створінні, тому що клі Малхут рош, яка підняла цей ОХ, розповсюджується (згори вниз) та розширюється з його допомогою з себе і далі. І стає клі отримання, яке називається "ґуф" (тіло) парцуфу, бо десять сфірот рош, опускаючись згори вниз, поширюються та вдягаються в нього.

Таким чином, бачимо, що хоча десять сфірот рош через свої власні властивості віддаляються від входження у клі отримання, - адже відбите світло означає "піднімається від низу до верху", тобто до джерела, а не до створінь, - при всьому тому все світло, що реально отримане в ґуф, отримане від десяти сфірот рош, які поширилися згори вниз у ґуф, як уже пояснювалося.

І тому сказано про десять сфірот рош, що є в них десять сфірот "в потенціалі, а не в дії", що дія облачання світла в келім абсолютно відсутня в рош, - лише у вигляді сили і кореня, з якого виходить принцип цього поширення. Тому рош називається "Ейн соф" або "Кетер".

Про це говорить рав: "...і тоді", - тобто після розповсюдження світла в ґуф парцуфу, званого "акудім", "почало відбуватися в ньому створення певної реальності обмеження світла, - те, що не може виникнути раніше". Адже до акудім, тобто в Малхут рош, не може там існувати жодне обмеження, тому що те, що Малхут обмежує (ОЯ) та піднімає ОХ в десяти сфірот де-рош, - подібне обмеження - справжня віддача. Адже чим більшим є обмеження, тим більшим є ступінь віддачі: обмеження бхіни далет продовжує рівень Кетер, менше обмеження, тобто бхіни ґімел, продовжує тільки рівень Хохми. І тому жодне обмеження не розрізнюється в рош абсолютно.

(Див. питання 20-22, 26, 40-41, 44)

Клі акудім є Кетер, нижче акудім вийшли десять келім КАХАБ, ТУМ, і в акудім виникає одне клі для десяти сфірот

6) Але спочатку було все світло ніби таким, що складається з двох частин, які приходять в Ацилут, - всі вони зникають всередині цього одного клі. А клі це - є в ньому властивість Кетер еліон (вищий Кетер). Потім розповсюдилося світло нижче від цієї властивості, званої "акудім", і тоді були створені десять келім. (Див. питання 76)

У вищому світлі є сила десяти сфірот

7) З'ясуємо спочатку реальність акудім, - що вона означає. Знай, що вище світло, - частина його, яка призначена вдягтися у світ Ацилут, - є в ній сила десяти сфірот, хоча й така, що не розкрита поки. І хоча десятьма світлами стануть вони тільки після завершення акудім, але звичайно ж, сила десяти цих світел існувала в них спочатку. А через те, що світло ще не отримало межі тох клі, тому не була проявлена поки реальність їхнього існування як десяти. (Див. питання 77)

Ор пнімі

40. І хоча десятьма світлами стануть вони тільки після завершення акудім. Лише після того, як розкрилися і вийшли два парцуфи: АБ і САГ де-АК, коли світло увійшло та вийшло десять разів з клі, і ці входження та виходи світла призвели до прояву десяти світел, що відрізняються один від одного.

50. Звичайно ж, сила десяти цих світел існувала в них спочатку. Перш ніж розповсюдилися до акудім, - тобто в десяти сфірот рош, де десять сфірот ці визначаються тільки в потенціалі, але не в дії.

(Див. питання 77)

60. А через те, що світло ще не отримало межі тох клі. Обмеження це починає проявлятися тільки через зівуґ де-акаа та підйом ОХ знизу нагору під час істаклут бет (друге споглядання), що приходить після облачання світла у створіння, - тобто після акудім. Тоді як під час істаклут алеф (перше споглядання), яка відбувається в Малхут рош, немає ще на світло обмежень. І запам'ятай це.

70. Тому не була проявлена поки реальність їхнього існування як десяти. І навіть в розповсюдженні (світла) від рош і вниз також не розкрито ще, що це десять світел, а визначаються ці десять світел як одне. І відбувається це тому, що всі відмінності в світлі визначаються відмінністю келім, до яких вони вдягаються. А оскільки тут поки існує тільки одне клі, - то ці десять світел визначаються як одне.

Продовжило світло акудім від пе до табуру, і повернулося та видалилося до свого джерела, - до пе

8) І ось коли забажало Вище джерело розкрити властивість цього клі, званого "акудім", що воно зробило? Продовжило своє світло вниз, доки не проявилося завершення необхідної для цього міри. З нього була створена властивість акудім, - від пе до табуру. Після того, як продовжило його, повернулося те світло і зникло нагорі в своєму джерелі, в пе. (Див. питання 6)

Ор пнімі

80. З нього була створена властивість акудім, - від пе до табуру. Малхут рош називається "пе". Малхут ґуф називається "табур". Дев'ять сфірот, що відносяться до ґуф, починають поширюватися від пе, - тобто від Малхут рош, - і закінчуються в табурі, - тобто в Малхут ґуф, - а все місце від табуру і вниз, до сіюм ґуф, відноситься тільки до сфіри Малхут. І хоча від табуру і вниз є там також десять сфірот, але вони відносяться до відбитого світла (ор хозер), або світла некеви, та є такими, що отримують і не можуть віддавати. Тому розповсюдження прямого світла (ор яшар) проходить від пе і вниз, тільки до табуру, де припиняється через екран, що знаходиться там, в табурі.

(Див. питання 110)

90. Після того, як продовжило його, повернулося те світло і зникло нагорі. Тобто - є другою істаклут, як сказано у рава, яка приходить після того, як світло притягнуте в клі, а ніяк не раніше.

100. У своєму джерелі, в пе. Це Малхут рош, яка називається "пе". Вона є джерелом і коренем усього світла, що розповсюджується в ґуф ступеню, тому що вона притягнула його за допомогою першої істаклут, яка відбулася в ній.

(Див. питання 45)

Решимо, що залишилося після виверження світла, отримало якість клі

9) Як відомо, вище світло після того, як розповсюджується та повертається і зникає, обов'язково залишає внизу прихований слід, - решимо. І ось це саме світло, тобто решимо, що залишилося внизу, після того як видалилося вище світло і зникло в його джерелі, залишилося тоді світло цього решимо внизу без вищого світла. І тоді, в результаті віддалення світла, залишилася і виникла властивість клі. Таким чином, розповсюдження світла та його подальше видалення стало причиною створення реальності існування клі.

Ор пнімі

200. Таким чином, розповсюдження світла та його подальше видалення стало причиною створення реальності існування клі. Основа клі була створена за допомогою решимо (запису, сліду), що залишилося після виверження світла, як пояснює тут рав, і обидва вони є рівними у створенні клі. Тому тут є необхідними два зівуґи, і вони називаються: перша істаклут і друга. Перша з них - на розповсюдження світла, друга істаклут - на виверження світла. І за допомогою двох цих зівуґів завершується побудова келім отримання (кабала) даного ступеню. Про це сказано: "Коли веселиться Творець, завдаючи насолоди, - з вами Він зрадіє". "Радість" і "веселощі" означають зівуґ (поєднання). Є вищий зівуґ на зникнення, що означає видалення світла, - подібно до того, як є вищий зівуґ на завдання насолоди, тобто розповсюдження світла. Але обидва вони визначаються як радість, веселощі.

(Див. питання 65, 69)

Оскільки світло вийшло за один прийом, тому було створено одне клі, яке називається "Кетер"

10) У процесі того, як перше світло повернулося й видалилося, - видалялося воно в один прийом, в одну мить, тому вся реальність світла, що залишилася, стала реальністю одного клі. І воно називається властивістю клі, яке зветься "Кетер". Поки що вище світло не було розділене на десять сфірот, тому що не було ще виявлене існування десяти сфірот. А те, що називається Кетер, а не якась інша сфіра, - це тому що навіки Кетер є найближчим до Творця.

Ор пнімі

300. В процесі того, як перше світло повернулося й видалилося, - видалялося воно в один прийом, в одну мить. Хоча і відбуваються там, на шляху виверження світла, зівуґім де-акаа, і народжуються внаслідок цього чотири рівні десяти сфірот один нижче за іншого, але все ж вважається воно як одне виверження (здійснене) в одну мить. Бо вище світло поєднується з екраном на шляху його стоншення та свого видалення, тому ці зівуґи не визначаються як розповсюдження.

(Див. питання 75)

Десять сфірот цього клі визначаються в мірі віддалення їх від бхіни далет (властивості Малхут), - тобто відповідно до чотирьох стадій вищого світла

11) І хоча існують в цьому клі реальність клі Малхут та клі Єсоду і т.п., але це не причина, щоб називалися вони десятьма келім, тому що не проявилося поки існування їх як десяти сфірот. Це як ілюзія одного довгого клі, частини якого не є рівними за ступенем віддаленості цих частин від краю до краю.

Ор пнімі

400. Це як ілюзія одного довгого клі, частини якого не є рівними за ступенем віддаленості цих частин від краю до краю. У самому вищому світлі визначаються чотири бхіни (стадії): Хохма та Біна, Тіферет і Малхут ще до того, як розповсюджується (світло) для зівуґу де-акаа (ударного злиття). Внаслідок цього отримало решимо одне клі з чотирьох цих бхінот ХУБ ТУМ, які містяться в світлі. Тому і десять сфірот визначаються в цьому одному клі, тобто в міру віддалення чотирьох цих бхінот від краю до краю. Але оскільки існує тільки одне клі, - Малхут, - тому і світло визначається як одне, без розкриття десяти сфірот. Тому що осягнення в світлі може бути у нас тільки в мірі облачання цього світла в келім, а оскільки клі - одне, виходить, що світло, - воно теж одне.

Глава 2

З'ясовуються решимот, що залишилися після виверження світла. А також "ор хозер га-йоред", - відбите світло, що опускається під час виверження

Містить десять пунктів: 1. У той час як світла піднімаються та вивергаються, продовжують ОХ згори за допомогою зівуґу де-акаа. 2. Світло, що виходить, залишає решимо (запис) в тому місці, де воно було. 3. Відношення вищого світла до нижчого є подібним до відношення батька до сина. 4. Після виходу світло Кетеру залишило решимо, щоб світити в Хохмі. 5. Коли вийшло світло Хохма, залишило замість себе решимо, щоб світити в Біні. 6. Малхут не залишає решимо. 7. Всі сфірот залишають решимот замість себе після свого виходу, окрім Малхут. 8. Через те, що Малхут не залишає решимо, зветься вона "бідною", оскільки немає у неї нічого свого. 9. Два види світла залишаються в клі після виверження: 1) ОХ, який є дін; 2) решимот, тобто пряме світло (ОЯ) і рахамім. 10. Більш грубе світло, яке не видаляється, - стає клі, в якому залишаються ОХ та решимот.

У той час як світла піднімаються та вивергаються, продовжують ОХ згори за допомогою зівуґу де-акаа

1) Необхідно нам тут відзначити в іншому вступі, який включає всі світи, з приводу повернення світел до їхнього джерела. Крім того, що було з'ясоване в іншому місці, що піднімаються вони, видаляючись, простягають вони згори вниз від витоку, - Творця, - властивість світла, яка називається "ор хозер" (відбите світло).

Ор пнімі

1. Оскільки в момент виходу світла Кетеру, коли піднялася Малхут до ЗА в бхіну ґімел, відбувається зівуґ вищого світла на екран бхіни ґімел, і продовжуються десять сфірот ОЯ та ОХ на рівень Хохма. Подібним же чином відбуваються зівуґім на всіх ступенях під час підйому екрану в мірі його стоншення.

І це те, про що пише рав: "І хоча піднімаються вони і виходять, продовжують згори вниз від Творця світло, зване "ор хозер" (відбите світло)". Кожен зівуґ де-акаа продовжує ОХ від вищого світла. Бо та частина світла, яку відштовхує Малхут, називається ОХ.

(Див. питання 1, 84)

Світло, що виходить, залишає решимо (запис) в тому місці, де воно було

2) Є ще одна важлива і дуже корисна якість: хоча і відбувається виверження світел, але ніколи не виходять вони повністю з усіма властивими їм якостями, та піднімаються, - а залишають від свого потенціалу і властивості невелике світіння внизу, в місці, де перебували спочатку. Світіння це неможливо викорінити звідти ніколи, навіть тоді, коли піднімаються світла нагору. І світіння це називається "решимо" (запис). Як сказано: "Встанови Мене подібно до печаті на своєму серці".

Ор пнімі

2. Решимо є подібним до відбитку з печатки. Як печать, що видалилася з місця, з яким раніше знаходилася в злитті, залишає там свій повний відбиток, ні в чому не убавляючи, - так і вище світло. Якщо розповсюдилося десь, - хоча повернулося та видалилося потім звідти, - залишає там всі свої прояви: жодна з форм, навіть найменша, не зникає. І в кінці повинне буде (світло) повернутися та розкритися у всіх тих самих проявах, що були спочатку.

(Див. питання 38, 99)

Відношення вищого світла до нижчого є подібним до відношення батька до сина

3) Вищі світла по відношенню до світел нижчих - у подобі відносин батька до синів, коли всі його устремління - постійно насолоджувати їх (як сказано в заповіді про шанування батька і матері). Одна іскра від батька протягнута до сина і ніколи вже не покидає його. Так само і тут, в питанні про десять сфірот: вищий залишає в первісному своєму місці невелике світіння, яке називається "решимо", для того, щоб світіння це поширилося звідти до нижніх.

Ор пнімі

3. І це відбувається як в світлі, так і в клі, як в загальному, так і в окремому. Оскільки з решимот, які були включені до табуру першого розповсюдження (ітпаштут алеф) Адама Кадмона, після того, як піднялися (решимот) в його пе, відбулося народження і вихід рош, тох, соф другого розповсюдження (ітпаштут бет) Адама Кадмона. Цей парцуф називається АБ де-АК.

А тепер що стосується окремого. Решимо, що залишилося в клі де-Кетер від першого розповсюдження, стає "чоловічою" (такою, що віддає) частиною в клі де-Кетер другого розповсюдження. А з решимо, яке залишилося в клі Хохми першого розповсюдження, створюється "чоловіче" (захар) клі в клі Хохми другого розповсюдження. І від їхнього зівуґу виникли зхарім (мн. від "захар") в інших сфірот.

Таким же чином - і від решимот, що залишилися від чотирьох рівнів, котрі вийшли під час істалкут алеф (першого виверження), які називаються "ніцуцин" (іскри) або "отійот" (літери). З них утворюються некевот (мн. від "некева", - "жіноче" решимо) другого розповсюдження. Оскільки за допомогою ніцуцин, що впали з рівня бхіни ґімел, - тобто з рівня ЗА, - в клі Малхут, яке є бхіною далет, Малхут включається до ЗА. А потім, під час другого розповсюдження, коли світло Малхут одягається в клі ЗА, знаходить воно (світло) там клі Малхут, що відноситься до нього. Ніцуцин, що впали з ОХ рівня бхіни бет, - Біни, - привели до включення ЗА до клі Біни, і потім, під час ітпаштут бет, коли приходить світло ЗА і вдягається в клі Біни, знаходить воно там своє клі. Подібним же чином відбувається і далі.

Таким чином, всі властивості нижнього парцуфу виникають тільки з решимот, які залишив більш вищий парцуф. І про це пише рав, що "вищі світла по відношенню до світел нижчих - у подобі відносин батька до синів". Тобто нижній парцуф продовжується з більш вищого, як син з батька, - розвивається безпосередньо зі світла більш вищого парцуфу за допомогою решимот, що залишилися від його світел в келім вищого парцуфу.

"Тому, - пише рав, - вищий залишає в первісному своєму місці невелике світіння, яке називається "решимо", для того, щоби світіння це розповсюдилося звідти до нижніх". Це необхідно постійно пам'ятати, оскільки це ключ до сходження (духовних) ступенів по шляху причини й наслідку, від вершини каву до соф Асія.

(Див. питання 98)

По виході світло Кетеру залишило решимо, щоб світити в Хохмі

4) При підйомі та виході (світло) Кетеру залишає одне решимо в місці, де знаходилося, - в тому ж самому клі, - щоб світило воно в Хохмі, яка знаходиться нижче, - після того, як підніметься та видалиться (світло Кетеру). Після того, як піднялося (світло Кетеру) і вийшло, тоді простягається світіння до світла Хохма від того ж решимо, яке залишив Кетер в своєму клі. І хоча потім підніметься та вийде світло Хохма до джерела, - до Творця, - при всьому тому решимо, що було залишене в клі Кетера, не покидає його і після того, як світло Хохма піднялося до Творця.

Ор пнімі

4. При підйомі та виході (світло) Кетеру залишає одне решимо в місці, де знаходилося, - в тому ж самому клі. Виникає питання: в пункті дев'ятому (гл.1) рав пише, що з решимо створюється клі, а тут каже, що клі існує ще до решимо і до виверження світла.

Справа в тому, що є два види келім в кожному парцуфі. Келім, які беруть свій початок від істаклут алеф, що в Малхут де-рош, - коли Малхут ця розширюється силою відбитого світла в ній, який підняла вона знизу вгору, та який розповсюджується з неї і далі у вигляді десяти сфірот згори униз, - являють собою клі отримання на перше розповсюдження. І є ще один вид келім в парцуфі, - ті, що продовжуються через істаклут бет в Малхут де-ґуф парцуфу, яка стала причиною виходу й подальшого повернення цього світла до джерела, - до Творця. Решимот, що залишилися після цього виходу, стають повністю завершеними келім.

І всі ці решимот, котрі відносяться до істаклут бет, продовжують всі властивості в нижній парцуф. Про це сказано: "Вищі світла по відношенню до світел нижчих - у подобі відносин батька до синів". Нижчий парцуф походить з вищого подібно до того, як син (походить) з батька, через решимот, що залишаються всередині келім вищого парцуфу від його світел. Як пише рав: "Вищий залишає в первісному своєму місці невелике світіння, яке називається "решимо", для того, щоби світіння це розповсюдилося звідти до нижніх". І як пояснено далі, це необхідно постійно пам'ятати, бо це ключ до сходження ступенів шляхом причини й наслідку, від вершини кава до соф Асія. Коли кожен нижній - наслідок решимот більш вищого парцуфу.

(Див. питання 28, 79, 89)

5. Після того, як піднялося (світло Кетеру) і вийшло, тоді простягається світіння до світла Хохма від того ж решимо, яке залишив Кетер в своєму клі. Потім, коли піднялася Малхут до бхіни ґімел, коли виходять там десять сфірот ступеню Хохма, неможливо, щоб початок цього світла був у сфірі Хохма, адже будь-яке розповсюдження світла повинно починатися з Кетера. Тому потребує світіння решимо Кетеру, бо через це світло є у нього зв'язок з коренем та знаходиться в злитті з ним. Тому, коли Малхут піднялася в Біну, і виходять там десять сфірот ступеню Біна, - звичайно ж залишається там світіння решимот Кетеру і Хохми. Подібним же чином відбувається і далі. Це треба запам'ятати, бо не може бути жодного ступеню, щоб не було в ньому абсолютно вищих сфірот. Лише коли вищі сфірот знаходяться тільки у вигляді світіння решимот, тоді ми про них говоримо, що вони там відсутні, тому що вони знаходяться там, не маючи світіння.

Коли вийшло світло Хохма, залишило замість себе решимо, щоб світити в Біні

5) Так само і потім, коли піднялася Хохма до Творця, залишила решимо в своєму клі, щоб світити звідти в Біні після власного виходу. Після підйому Біни до Творця решимо Хохми не покидає клі Хохми. Подібним же чином і решта - до Єсоду.

Малхут не залишає решимо

6) Але світло Малхут, після того, як виходить, не залишає решимо в своєму клі, бо немає нижче від неї ніякої сфіри, яка отримувала б від неї. І хоча згодом будуть перебувати під нею інші світи, які отримують від неї, - воно (світло) зовсім іншого роду, і немає у неї з ними злиття, подібно до злиття, яке існує з десятьма сфірот кожного зі світів.

Ор пнімі

6. Але світло Малхут, після того як виходить, не залишає решимо в своєму клі. Це світло некеви, яка отримує для себе, а не віддає, і тому її десять сфірот закінчують ступінь, тому що світло некеви - ОХ. Тому не залишає решимо, адже решимо - це не що інше, як залишки від розповсюдження прямого світла (ОЯ), що залишилося там, як уже говорилося у рава. І також не припиняється тут вище світло, тому що нижньому необхідний вищий, але вищий не потребує нижнього.

(Див. питання 4, 100)

7. І хоча згодом будуть перебувати під нею інші світи, які отримують від неї, - воно (світло) зовсім іншого роду, і немає у неї з ними злиття. Тому що приходять вони у вигляді оновленої форми авіют, тому не знаходиться вона у злитті з ними. Адже злиття означає подібність властивостей, а розділення - відмінність властивостей, як відомо.

Все сфірот залишають решимот замість себе після свого виходу, крім Малхут

7) Виходить, що всі ці сфірот залишають замість себе решимо в своїх келім, коли бажають вийти та піднятися, але світло Малхут не залишає решимо в своєму клі. Тільки від решимо, що залишило світло Єсоду в його клі, - звідти приходить світіння до клі Малхут після виходу її світла.

Через те що Малхут не залишає решимо, зветься вона "бідною", бо немає у неї нічого свого

8) А ось інша причина, за якої Малхут називається "бідною, що не має нічого свого", або ж зветься "дзеркало, яке не світить". Клі Малхут під час її (Малхут) підняття, коли вийшло з нього світло, - немає в ньому жодного світіння, тому що не залишилося в ньому ніякого світла, навіть у вигляді решимо. І навіть оживлюється це клі не від свого світла, а всього лише від решимо, що залишилося в клі Єсоду. Звідти оживляє та світить в клі Малхут. І про це сказано: "Немає у неї свого нічого".

Ор пнімі

8. А ось інша причина, за якої Малхут називається "бідною, що не має нічого свого", або ж зветься "дзеркало, яке не світить". Рав вже писав про те, чому про Малхут мовиться, що "немає в неї світіння". Це тому, що у другому розповсюдженні продовжилися десять сфірот тільки на рівні ступеню Хохма, а світло Кетеру залишилося вкритим у пе. Виходить, таким чином, що світло Хохми приходить в клі де-Кетер, а світло Біни - в клі де-Хохма, світло ЗА - в клі де-Біна, і світло Малхут - в клі де-ЗА. Клі Малхут, відповідно, залишається без світла. Тому зветься "дзеркалом, яке не світить".

Тут рав додає ще одну причину: тому що Малхут не залишила після себе решимо в першому розповсюдженні.

Виникає питання: якщо в результаті другого розповсюдження зникло світло Кетеру, то повинен був, здавалося б, залишити там клі Кетеру без світла. Чому ж призводить це до зміни світел: світло Хохма увійшло до клі Кетеру і залишилося там, а клі Малхут при цьому була порожньою? Це відбувається тому, що світла, у відповідності зі своєю природою, вдягаються тільки в найбільш світлі келім парцуфу. І якщо є там тільки світло нефеш, то вдягається воно тільки у найвище клі - клі Кетеру. Дев'ять нижніх (келім) при цьому залишаються без світла.

(Див. питання 11, 111)

Два види світла залишаються в клі після виверження: 1) ОХ, який являє собою дін; 2) решимот, тобто пряме світло (ОЯ) і рахамім

9) За допомогою двох цих вступів ми з'ясували, яким чином келім сфірот, хоча відбувається повернення їхніх світел та вихід до Творця, при всьому тому є в них два види світла: 1) називається "відбитим світлом" (ОХ) - і це "дін"; 2) світло, що залишилося в клі, називається "решимо" - це "пряме світло" (ОЯ), і воно - "рахамім", що залишилося там від властивостей світел, які вийшли згори вниз як пряме світло.

Ор пнімі

9. За допомогою двох цих вступів ми з'ясували, яким чином келім сфірот, хоча відбувається повернення їхніх світел та вихід до Творця, при всьому тому є в них два види світла. Перше розповсюдження (ітпаштут алеф), яке відбувається за допомогою розширення Малхут від неї і далі в десять сфірот до Малхут де-ґуф, коли розповсюджується вона згори униз у властивості ітлабшут (облачення), - це розповсюдження називається "пряме світло (ОЯ) рахамім". Так само і всі решимот, що залишилися від цих десяти сфірот після того, як видалилося це світло, - вони також "пряме світло рахамім", тільки у вигляді невеликого світіння, яке і називається "решимо". Однак всі ті рівні, що виходять від зівуґу де-акаа по шляху підйому Малхут і стоншення, висвітлення її від ступеня до ступеня знизу нагору, доки не зник весь світ, - всі ці рівні ступенів називаються "відбите світло (ОХ) дін", будучи рівнями, які зменшуються та виходять, до повного зникнення.

(Див. питання 3)

Більш грубе світло, яке не видаляється, - стає клі, в якому залишаються ОХ і решимот

10) Таким чином, в цьому світі Акудім, хоча і не закінчилася ще в той час робота над келім, - при всьому тому їхні властивості і дійсність, з яких виникли, - грубе світло, з'єднане з більш тонким, - це вже було там. І після повернення тонкого світла нагору грубе світло залишилося внизу, ставши властивістю самих келім. І там, в цьому грубому світі, що являє собою стан клі, там залишили тонкі світла дві вищеназваних властивості: 1) пряме світло, решимо; 2) відбите світло.

Ор пнімі

10. І після повернення тонкого світла нагору грубе світло залишилося внизу, ставши властивістю самих келім. Коли світло розповсюджується від Малхут де-рош вниз, - в ґуф, - світло це включає в собі ОЯ і ОХ в такому вигляді, як одягаються вони одне на інше в рош. Пряме світло при цьому називається "ор зах" (тонке світло), а відбите світло - "ор ав" (грубе світло), тому що воно походить від сили авіют і цимцуму, що містяться в екрані Малхут рош. І хоча нагорі в рош авіют ніяк не проявляється, тому що рош піднімає (ОХ) та вдягає дев'ять перших сфірот, що від екрану і вгору, а сила авіют абсолютно ніяк не може діяти вище того місця, де вона розкрилася і проявляється, проте пізніше, коли відбите світло поширюється, опускаючись разом із прямим світлом в ньому від Малхут рош і вниз, звичайно ж авіют екрану вже править в ньому. Але це зовсім не визначається як щось більш гірше, - адже в авіют полягає вся його велич, без неї не було б в парцуфі ніякого світла. І лише в кінцевому підсумку, після того, як видалилося світло з парцуфу, а авіют звільнилася від прямого світла, що було в неї вдягнене, - тоді відкрилася властивість тієї авіют як важка і низька у порівнянні з прямим світлом.

Рав пише: "...а воно залишився внизу", - після того, як спорожніло тонке світло від грубого світла, - тобто після того як ОЯ видалився та був відділений від ОХ, який одягався на нього, залишилося грубе світло (ор ав) внизу. Розкрилася, таким чином, ущербність ОХ по відношенню до ОЯ. Як сказано, що це грубе світло, що залишилося внизу після повернення нагору тонкого світла (ор зах), стало властивістю самих келім.

Це означає, що той ОХ, який звільнився від ОЯ після його першого розповсюдження, він є матеріалом келім цього парцуфу, який називається парцуфом першого розповсюдження Адама Кадмона (ітпаштут алеф де-АК), або парцуфом Ґальґальта де-АК. А всередину нього вдяглися решимо та ніцуцин від ОХ га-йоред (відбитого світла, що опускається). Ці решимо й ніцуцин, які відносяться до ОХ, перетворилися, отримавши виправлення, на келім для наступного парцуфу, котрий називається "ітпаштут бет" (друге розповсюдження), або АБ.

20. І там, в цьому грубому світлі. Це відбите світло, що залишилося після видалення з нього ОЯ. Однак необхідно добре розібратися в питанні підйому світел, про яке ми говорили, і точно зрозуміти, що піднялося, що отримало стоншення, а що залишилося внизу, обернувшись на келім.

Як відомо, екран (масах) означає силу опору вищому світлу, щоб не розповсюджувалося (світло) всередину чотирьох властивостей авіют, існуючих у бхіні далет, Малхут.

З питання підйому Малхут до ЗА рав пише, що її масах та ОХ, - обидва вони звуться в його записах по імені "світло Малхут" і називаються ім'ям "світло" тільки тому, що іншого світла немає в Малхут з часу цимцуму і далі. Але клі самої Малхут не може піднятися до ЗА, адже підйом означає витончення, висвітлення (іздахехут). А це може відбуватися лише в масасі, але ніяк не в келім, тому що самі келім абсолютно ніяк не можуть стати тоншими, чистішими. Та ж величина авіют, що притаманна келім в кожному парцуфі, залишається постійною та існує вічно, доки не отримає відповідне ним виправлення.

Стоншення екрану з бхіни далет до бхіни ґімел означає, що через бітуш внутрішнього й оточуючого світел (ОП і ОМ) в масах, укривається та зникає з нього остання з властивостей авіют, включена до його сили опору. Таким чином, тепер масах відштовхує вище світло від його облачання в бхіну ґімел тієї авіют, яка залишилася в ньому, тому що бхіна далет, що в далет, більше не включена до нього. Тому тепер відштовхує та повертає вище світло лише від трьох властивостей авіют, які залишилися включеними до нього від бхіни далет. І цей ОХ, відбитий від трьох цих бхінот, достатній для одягання ОЯ тільки до Хохми, не доходячи в своєму облачанні до Кетера. І тому, само собою зрозуміло, що з парцуфу зникає світло Кетеру, тому що не розповсюджується світло в парцуф без облачення й клі (котре відповідає йому).

З'ясовується, таким чином, що підйом і висвітлення відносяться до масаху, а не до келім. А келім, що залишилися на своїх місцях після зникнення прямого світла, які рав називає "ор ав" (більш грубе світло), - це чотири властивості авіют, включені до того ж ОХ, котрий вже брав участь в облачанні десяти сфірот де-ґуф, спорожнілих зараз від своїх світел.

(Див. питання 4, 5, 74)

Глава 3

З'ясовує чотири види світел: таамім, некудот, таґін і отійот. 1. Перше розповсюдження від пе до табуру - це таамім. 2. Ступені, що виходять під час виверження, називаються "некудот". 3. Решимот називаються "таґін". 4. Світло, що народжується зі вдаряння решимот та ОХ га-йоред одне в одного, називається "отійот"

Містить тринадцять пунктів: 1. Коли піднімається Єсод, залишає він решимо в місці, де знаходився, щоби світити Малхут. 2. Решимо - це те, що залишилося від світла акудім, - першого, що простягнулося згори вниз у вигляді йошер (прямий), - рахамім. 3. Перше розповсюдження акудім (ітпаштут рішона) світило згори вниз до тих, хто одержують (його). Ступені, які народилися в процесі виверження, світили знизу нагору. 4. При підйомі Кетера до Творця світив він своєю зворотною стороною до створінь. 5. Світла, які відносяться до панім, - це рахамім, а ахораїм - це дінім і називаються "ОХ". 6. Хохма отримує від однієї зворотної сторони, Біна - від двох, і Малхут - від дев'яти ахораїм (зворотних сторін). 7. Ще існують зміни в залежності від якості сфіри. Так, Тіферет отримує від ахораїм Ґвури, а це важкі ахораїм. 8. Якими є зміни у властивостях сфірот, таким буде і світло, що проводиться: дін слабкий, середній або сильний. 9. Три види світла: 1) перше розповсюдження акудім від пе до табуру; 2) решимот, що залишилися від цього першого розповсюдження, від рахамім; 3) Рівні ОХ, які виходять від джерела під час видалення світел, і він - дін. 10. Від бітуш світла решимот і ОХ одне в одного народжується четвертий вид світла, який називається "ніцуцот". 11. Перше розповсюдження акудім називається "таамім". Рівні ОХ називаються "некудот". Решимот називаються "таґін", і ніцуцот називаються "отійот". 12. Ніцуцот, які називаються "отійот", - це келім і називаються "ґуф". 13. Ніцуцот лише змішалися з келім та схожі на РАПАХ ніцуцин, що залишилися в келім де-Некудім, які розбилися.

Коли піднімається Єсод, залишає він решимо в місці, де знаходився, щоб світити Малхут

1) Почнемо з'ясування з Єсоду, тому що він - останній з тих, які залишають решимо. І сказано, що під час підйому від Єсоду до місця Ходу до самого верху залишає решимо в місці, де був Єсод, для потреб Малхут. І це решимо не зникає звідти ніколи, навіть коли Малхут повертається і піднімається до Творця. Подібним же чином діють і всі інші сфірот, окрім Малхут.

Ор пнімі

1. Почнемо з'ясування з Єсоду, тому що він - останній з тих, які залишають решимо. І сказано, що під час підйому від Єсоду до місця Ходу до самого верху залишає решимо в місці, де був Єсод, для потреб Малхут. І це решимо не зникає звідти ніколи, навіть коли Малхут повертається і піднімається до Творця. Як вже з'ясовувалося, Малхут де-акудім називається "табур", сотворителем щодо неї є Малхут рош, яка називається "пе". І коли масах, що в Малхут де-ґуф, очистився від всієї авіют, яка була включена до нього, залишившись тонким, прийшовши у повну відповідність із Малхут рош, зі своїм джерелом, - це називається, що Малхут повернулася і піднялася до свого творця, адже коли обидва вони знаходяться в рівній мірі чистоти (закут), вони знаходяться тоді у злитті і включені один до іншого, ніби це одна властивість. Адже, як відомо, відмінність у властивостях є мірою відмінності й поділу в духовному, а єднання властивостей - це злиття і єдність в духовному. І тому, коли Малхут де-ґуф і Малхут де-рош знаходяться на однаковому ступеню чистоти, визначаються вони як такі, що знаходяться у злитті одна з іншою та включені в одну властивість, як було сказано в попередніх главах.

Сказано: "І це решимо вже ніколи не видаляється звідти, навіть коли Малхут повертається і піднімається до свого джерела". Звідси випливає, що навіть коли масах висвітлився від усієї своєї авіют повністю і став повністю подібним до ступеня закут свого творця, при всьому тому масах цей ще включає в собі решимот від десяти сфірот ґуф, - крім решимо від бхіни далет, тому що остання бхіна не залишає решимо. Адже інші решимот - вони відносяться до прямого світла, остання ж властивість, - бхіна ахрона, - не отримує всередину пряме світло (ОЯ), тому все, що є в ній - це лише відбите світло (ОХ).

По питанню тих решимот, які залишилися включеними до Малхут й під час її включення у сотворителя. Вони є тим ядром, сім'ям, з якого народжується другий парцуф, тому що з цих решимот походять всі світла і келім другого парцуфу. Масах Малхут де-рош не стоншується (міздахех) ніколи, і зівуґ де-акаа, який відбувається в масасі бхіни далет там (в рош), являє собою зівуґ, котрий ніколи не переривається (зівуґ де-ло пасик). При підйомі туди Малхут де-ґуф вона включається до масаху рош і включається, таким чином, теж у зівуґ, що відбувається в рош.

Це призводить до пробудження авіют, що включена до її решимот, тому що отримує від авіют, яка спрямована знизу вгору, котра включена там у масах де-рош. Але тільки-но її решимот повертаються до своєї авіют, тут же змінюється на протилежне, - на авіют, яка спрямована згори вниз, тому що вони приходять з десяти сфірот ґуф, де вже перебували як облачення згори вниз. І тому повернулася й розкрилося властивість ґуф в екрані, що піднявся, тобто авіют згори вниз, - це і є ґуф, а не рош. І цей прояв визначається як падіння й відрив від Малхут рош, тому що повернувся, як і раніше, до Малхут властивості ґуф. Але не до бхіни далет, яка називається "табур", а тільки до бхіни ґімел, що називається "хазе". Там знову відбувається зівуґ де-акаа, який виводить десять сфірот ступеню Хохма як рош-тох-соф. Парцуф цей називається "АБ".

(Див. питання 90)

Решимо - це те, що залишилося від світла акудім - першого (світла), яке простягнулося згори вниз шляхом йошер (прямота), - рахамім

2) Це решимо - воно з первинного світла, яке спустилося у вигляді йошер, а світло, що приходить таким чином (як йошер), - це світло рахамім. Світло, яке повертається нагору, - це відбите світло, і воно - дін. Решимо, - оскільки у вигляді йошер, тому рахамім.

Ор пнімі

2. Це решимо - воно з первинного світла. Від першого розповсюдження, котре відбувається від пе до табуру де-АК. Це решимо включає в собі ОЯ та ОХ, що вдягнені один в одного, де ОЯ називається "ор зах" (тонке світло), ОХ називається "ор ав" (грубе світло). Залишки тонкого світла, що залишилися після його видалення, називаються "решимо", і це рахамім, будучи залишком прямого світла, що прийшло згори вниз як облачання всередину парцуфу. Відбите світло, що звільнилося від прямого світла після його виходу, являє собою властивість келім, всередину яких одягнені решимот, що залишилися від прямого світла.

(Див. питання 5)

3. Світло, яке повертається нагору, - це відбите світло, і воно - дін. Це означає: що світло, яке приходить, було продовжене від Творця внаслідок зівуґу де-акаа, здійсненого на масах, відповідно до ступенів його очищення. Тоді ступені зменшуються, убуваючи, доки світло не зникне зовсім і не повернеться до свого кореня нагорі - до Малхут де-рош. Ці ступені називаються відбитим світлом, дін (обмеженням), тому що з'являються під час виверження.

(Див. питання 85)

Перше розповсюдження акудім (ітпаштут рішона) світило згори вниз до тих, хто одержує (його). Ступені, які народилися в процесі виверження, світили знизу нагору

3) Як відомо, коли прийшли сфірот акудім, їхні панім (лицьова сторона) були звернені вниз. Бо з'явилися вони в намірі світити вниз, тому їхня лицьова сторона (панім) була звернута до отримувачів. Але після повернення, при підйомі їх нагору, навпаки, - панім були звернуті вгору, до джерела, Творця, а зворотна сторона (ахораїм) - вниз.

Ор пнімі

4. Як відомо, коли прийшли сфірот акудім, їхні панім (лицьова сторона) були звернені вниз. Немає тут, звичайно ж, ані руху ніякого, ні тильної сторони, ані приховання чогось. Як з'ясовувалося вже в попередніх главах, всяке оновлення у будь-якій формі називається духовним рухом. Властивість віддачі щодо світел або властивість притягувати, отримувати відносно келім називається "панім" (лице). Як відомо, будь-хто, який дає, віддає найгрубішою своєю частиною, і чим більшу товщину має масах, тим на більший рівень десяти сфірот відбувається віддача. І тому визначаються тут світла, що відносяться до рахамім, якими був наповнений парцуф у якості облачення (ітлабшут), що панім їхні звернені вниз. Слово "панім" (лице) означає віддачу. "Вниз" - означає найбільшу авіют. "Панім - вниз" - це означає, що віддача здійснюється у найбільшій авіют даного ступеня.

(Див. питання 60)

5. Але після повернення, при підйомі їх нагору, - навпаки, панім були звернуті вгору, до джерела, Творця, а зворотна сторона (ахораїм) - вниз. Як з'ясувалося, властивість віддачі називається "панім", і звідси стає зрозумілим, чому віддалення від віддачі називається "ахораїм" (зворотна сторона). Також з'ясували ми, що "вниз" - означає сама груба властивість (бхіна ава). А "ахораїм - вниз" - це означає, що світла видаляються і відокремлюють себе від авіют таким чином, що у властивості з максимальною авіют буде найбільше видалення (світла).

(Див. питання 9, 61)

При підйомі Кетеру до Творця світив він зворотною своєю стороною до створінь

4) Коли піднімається Кетер до Творця, немає ніякого сумніву в тому, що абсолютно ніколи світло Творця не перебуває у відриві від створінь, які його отримують. Віддалення ж полягає в тому, що коли Кетер піднімається нагору, тоді те світло, що спускається від Творця, спускається від Нього до сфіри через зворотну свою сторону (ахораїм), адже він повернув свої панім (лик) нагору, а ахораїм (зворотний бік) - до створінь, і це означає (властивість) дін. Таким же чином відбувається і з іншими сфірот, коли вони повертаються, піднімаючись. (Див. питання 10)

Ор пнімі

6. Коли піднімається Кетер до Творця, немає ніякого сумніву в тому, що абсолютно ніколи світло Творця не перебуває у відриві від створінь, що його отримують. Це головне правило в даній мудрості, що вище світло розповсюджується та виливається у достатку постійно, не перериваючись і не змінюючись абсолютно. Як сказано: "Я АВАЯ не змінюю". Про це докладно було описано в першій частині. І тому також і під час виходу, тобто під час стоншення екрану, хоча видалення це сталося одномоментно і відразу, - не дивлячись на це стоншення обов'язково піднімається ступенями чотирьох властивостей авіют. Адже обов'язково стоншується спочатку до бхіни ґімел, потім - до бхіни бет, потім - до бхіни алеф і потім - до бхіни Кетер. Тому визначається нам, що світло Творця, яке не припиняється, сходить до нього і зливається з ним під час його підйому і приходу до кожної з бхінот, коли кожною бхіною народжує новий ступінь десяти сфірот, відповідно до різновиду його авіют. Тоді приходом його до бхіни ґімел породжує ступінь Хохма, прихід його до бхіни бет породжує ступінь Біна і т.п., доки не висвітлиться увесь. І припинилося тоді вище світло через нестачу відбитого світла для облачання на нього, бо не в змозі розкритися світло, якщо немає на нього клі й облачення.

(Див. питання 104, 108)

Світла, що відносяться до панім, - це рахамім, а ахораїм - це дінім (мн. слова "дін") і називаються "ОХ"

5) Навіть під час підйому світел нагору вони продовжують вниз світло, що спускається від Творця до нижніх з їхньою допомогою та через них. Але проходить воно через їхні ахораїм. Панім - це рахамім, а ахораїм - це дінім, світло ж, що опускається зараз, називається відбите світло (ОХ). А оскільки опускається воно в той час, коли вищі світла збираються знову піднятися до своїх джерел і коренів, тому світло це - воно дін.

Ор пнімі

7. Навіть під час підйому світел вгору вони продовжують вниз світло, що спускається від Творця до нижніх з їхньою допомогою та через них. Світло опускається від джерела до нижчих властивостей, які були створені в кожній сфірі по шляху підйому масаху та його висвітлення. Коли всюди, куди піднявся масах, що в Малхут, місце це стає за властивостями нижнім. Це означає, що перериває світло Творця, відштовхуючи його розповсюдження від себе й нижче. І тому закінчується вище світло в цьому місці, і тому ми визначаємо те місце, куди прийшов масах, як нижче за властивістю.

І це те, про що уточнює рав: "до нижніх з їхньою допомогою та через них". Це означає, що світло продовжується від джерела лише за допомогою нижчих властивостей і за посередництвом тих же нижчих бхінот. Тобто за допомогою масаху, що піднімає ОХ по шляху свого підйому і приходу рівнями свого висвітлення. Коли приходить він до бхіни ґімел, - ЗА, - стає бхіна ґімел нижчою з властивостей, що вдаряє у вище світло та не дає йому розповсюджуватися від себе і нижче. Таким чином, вся величина світла, що призначена для отримання в нього, була відбита назад у вигляді відбитого світла. І продовжує десять сфірот ступеню Хохма, і таким же чином - далі. І ось ми бачимо, що продовження світла відбувається постійно від нижчої бхіни, що знову виникла, коли світло, яке не було нею отримане, стає відбитим світлом.

Хохма отримує від однієї зворотної сторони, Біна - від двох і Малхут від дев'яти ахораїм (зворотних сторін)

6) Отже коли Кетер повернувся й піднявся до свого джерела, першим з усіх сфірот, те ж світло, яке спускається від Творця до нижньої від Кетера сфіри, продовжується та проходить через ахораїм Кетеру. Світло це - дін, як відомо. Подібним же чином відбувається і під час підйому інших сфірот, тільки є тут одна відмінність: Хохма отримує лише від ахораїм Кетеру, Біна отримує від двох ахораїм, тому вона більшою мірою дін. І так - в усіх інших сфірот, доки не виходить, що Малхут отримує від дев'яти видів ахораїм, і тому вона найбільший дін з усіх інших сфірот, що над нею. (Див. питання 16)

Ор пнімі

8. Отже, коли Кетер повернувся й піднявся до свого джерела, першим з усіх сфірот, те ж світло, яке спускається від Творця до нижньої від Кетера сфіри, продовжується та проходить через ахораїм Кетеру. Через стоншення екрану від бхіни далет до бхіни ґімел відбите світло, що піднімається від бхіни ґімел, є недостатнім, аби вдягтися на світло Кетеру, - тому повертається і піднімається до свого кореня, бо немає розкриття світла без облачання (на нього). І цей вихід світла Кетеру називається "ахораїм Кетеру". Тому що "панім" - означає віддачу й розповсюдження, сходження, а ахораїм - означає віддалення від віддачі.

9. Світло це - дін, як відомо. Подібним же чином відбувається і під час підйому інших сфірот, тільки є тут одна відмінність: Хохма отримує тільки від ахораїм Кетеру. Як вже було сказано, "ахораїм" означає "віддалення". Під час першого розповсюдження всі сфірот вийшли на рівні Кетер. Таким чином, всі сфірот отримали властивість "панім" Кетеру, тому що знаходилися на одному з ним ступені. Під час стоншення ж (масаху), коли висвітлюється він до бхіни ґімел і народжується ступінь Хохма, а світло Кетеру залишається прихованим в пе, виходить тоді, що Хохма отримує від зворотного боку Кетеру, - від його ахораїм. Тобто страждає, відчуваючи величезний недолік від приховання світла Кетер. І про це сказано, що "Хохма отримує від ахораїм Кетеру" властивість дін від відчуття нестачі світіння. Подібним же чином - й інші сфірот.

10. І так - в усіх інших сфірот, доки не виходить, що Малхут отримує від дев'яти видів ахораїм. Існує правило, що весь потенціал сил вищого знаходиться завжди у більш нижчому, який обов'язково отримує всі ахораїм, що знаходяться у вищому. Коли стоншується (масах) до бхіни ґімел і народжується ступінь Хохма й отримує дін, що розкрився в ній від нестачі світіння Кетеру, тоді і сфірот, які стоять нижче від Хохми, теж отримують ті ж самі ахораїм. Адже вони теж отримали від "панім" Кетер під час першого розповсюдження, як і Хохма, тому що всі знаходилися там на одному рівні, до Кетеру. А тепер, на рівні бхіни ґімел, бракує їм світла Кетеру, і немає нічого іншого, крім світла панім Хохми.

Подібним же чином, коли стоншується (масах) від бхіни ґімел до бхіни бет, і виходить ступінь Біни, тепер Біна страждає й від зникнення світла Хохми теж. Таким чином, вона приймає всередину себе два види ахораїм: ахораїм Кетеру, які вже отримала під час перебування на ступеню бхіни ґімел, і ахораїм Хохми, які приймає зараз. Але і сфірот, що знаходяться нижче від Біни, також страждають від тих же ахораїм Хохми, на додаток до ахораїм Кетеру, одержаних ними під час прояву ступеню бхіни ґімел. Подібним же чином відбувається і далі, поки в своєму стоншенні не дійшла до бхіни Кетер. Там народжується тільки ступінь Малхут, і бракує там всіх дев'яти вищих сфірот. І виходить що Малхут отримує від дев'яти ахораїм. Тому що, коли перебувала вона на рівні бхіни ґімел, отримала ахораїм Кетеру, коли перебувала у бхіні бет, отримала ахораїм Хохми, коли перебувала в бхіні алеф, отримала ахораїм Біни. А тепер, коли є у неї лише її власне світло, вона отримує і від ахораїм ЗА теж, які представляють собою шість сфірот: ХАҐАТ НЕГІ. Таким чином, Малхут отримала дев'ять видів ахораїм.

(Див. питання 50)

Ще існують зміни в залежності від властивості сфіри. Так Тіферет отримує від ахораїм Ґвури, а це важкі ахораїм

7) Є ще одна властивість. Ось Тіферет - отримує своє світло від сфіри Ґвура, від її ахораїм. А це важкі ахораїм і дуже сильні гвурот, як відомо. Але інші сфірот, які вище, - вони не такі.

Якими є зміни у властивостях сфірот, таким буде і світло, що проводиться: дін слабкий, середній або сильний

8) Відповідно до зміни властивостей зміниться і саме світло, що проводиться. Або дін слабкий, або середній дін, або сильний дін. Але властивість, яка е однаковою для них всіх, - що всі вони дінім, бо проявляються через ахораим. И нема в пера сил розширити та детально описати все, що є в цьому питанні.

Три види світла: 1) перше розповсюдження акудім от пе до табуру; 2) решимот, що залишилися від цього першого розповсюдження, від рахамім; 3) рівні ОХ, що виходять від джерела під час видалення світел, і він – дін

9) І ось виходить, що є тут три види світла: перший - це найперше світло серед всіх, називається "акудім". Вони спустилися й розповсюдилися від пе і назовні та вниз до (хазе) табуру. Друге світло - це світло решимо, яке залишило перше світло від самого світла, що прийшло шляхом йошер, і воно - рахамім. Третє світло - це відбите світло. Це світло, що простягнулося від джерела, від Творця, до сфіри. Воно продовжується і в той час, коли піднімаються світла та повертаються знизу вгору. Світло це - воно дін. Оскільки приходить шляхом ахораїм.

Ор пнімі

20. І ось виходить, що є тут три види світла: перше - це найперше світло серед всіх, називається "акудім". Вони спустилися і розповсюдилися від пе і назовні та вниз до (хазе) табуру. Тобто це перше розповсюдження, коли вийшов зівуґ де-акаа на бхіну далет, яка називається "пе", - властивість Малхут де-рош. Коли розширилася згодом ця Малхут до десяти сфірот від себе і вниз, до своєї Малхут, - ці десять сфірот називаються "ґуф", а Малхут цього ґуф називається "табур". Ці десять сфірот рош і ґуф знаходилися на ступеню Кетер.

30. Друге світло - це світло решимо, яке залишило перше світло від самого світла, що прийшло шляхом йошер, і воно - рахамім. В другій частині (ВДС) рав пише, що два світла залишилися після видалення першого розповсюдження. Перше - це світло, що залишилося від прямого світла, а друге - це світло більш густе, грубе (ав), що означає - відбите світло, яке спорожнилося від прямого світла, на яке вдягалося воно під час першого розповсюдження. Воно залишилося внизу, і розкрилася в ньому його авіют. Означене густе світло - це келім, а більш тонке (зах) світло, яке залишилося від прямого світла, називається "решимо". І це решимо залишається вдягненим всередині світла ав.

(Див. питання 5, 7)

40. Воно продовжується і в той час, коли піднімаються світла й повертаються. "Піднімаються" - означає стоншуються, висвітлюються від авіют, для того, щоби прийти до подоби властивостей зі своїм вищим, тобто із джерелом. "Повертаються" - означає вихід світла після його розповсюдження, яке визначається як повернення до свого кореня, джерела. Про це рав пише: "світло, що простягнулося від джерела до сфіри, воно продовжується і в той час, коли піднімаються світла й повертаються", - вище світло, що простягнулося в результаті зівуґу де-акаа під час стоншення екрану і проходу його по ступенях, котрі знаходяться по шляху його висвітлення. Тоді ступені зменшуються й виходять, доки не очиститься зовсім і не зрівняється за властивостями із джерелом - з Малхут, що знаходиться в рош. Цей процес завжди зветься "підйомом світел до (їхнього) джерела".

(Див. питання 51)

Від бітуш світла решимот та ОХ одного в інший народжується четвертий вид світла, який називається "ніцуцот"

10) Є однак і четвертий вид світла, який народився між згаданих уже світел. Коли третє зі світел, зване "відбите світло" (ор хозер), простягнулося і спускається вниз, щоб світити у сфірі, тоді стикається там з другим зі світел, званим "решимо", що залишилося внизу. А оскільки вони є різними за своєю природою: одне - це ОЯ, рахамім, а друге - ОХ, дін, - тому б'ють, співударяються один з одним. Зокрема, світло решимо спрямовується та бажає піднятися до свого джерела, - до першого зі світел. І хоча реально не піднімається, бо решимо назавжди залишається існувати внизу, але всі його устремління й насолода - піднятися. Але відбите світло опускається вниз, і виявляються (разом) протилежними за своєю природою. Тоді вдаряють одне в інше, як уже говорилося, тому що взаємне зіткнення (бетіша) можливе лише якщо існує в світлі їхньому природна відмінність. І тоді народжуються між ними, в результаті ударів одне в одного, іскри світла (ніцуцот) у вигляді ОХ, дін. І воно є набагато меншим, ніж світло решимо, яке рахамім. Саме ці ніцуцот і є тим четвертим світлом, про яке ми говорили. (Див. питання 46)

Ор пнімі

50. Коли третє зі світел, зване "відбите світло" (ор хозер), простягнулося і спускається вниз, щоб світити у сфірі. Ступені визначаються один по відношенню до іншого як батько до синів. Тому під час підйомів світел до джерела, коли відбулося стоншення екрану бхіни далет до бхіни ґімел і стався тоді зівуґ у бхіні ґімел, а бхіна далет залишається порожньою від світла, яке перебувало в ній, тоді бхіна ґімел світінням свого зівуґу починає впливати на бхіну далет. І потім, коли відбувається стоншення бхіни ґімел до бхіни бет, а зівуґ відбувається в бхіні бет, тоді і бхіна ґімел залишається порожньою, без світла. І тоді бхіна бет віддає бхіні ґімел від світіння свого зівуґу. Подібним же чином відбувається і далі.

І хоча зі сторони притягання світел бхіна далет уподібнюється Кетеру, а бхіна ґімел - Хохмі, але щодо самих келім - навпаки: бхіна ґімел визначається як ЗА, а бхіна далет - як Малхут. А оскільки бхіна далет порожня від світла, тому визначити (щось) тут можна тільки по відношенню до самих келім.

І рав пише: "Оскільки третє зі світел, зване "відбите світло" (ор хозер), простягнулося і спускається вниз, щоб світити в сфірі...". Третє зі світел - це світло тих ступенів, які народжуються шляхом його (екрану) висвітлення. Це світло продовжилося і опускається також нижче від місця зівуґу світити сфірі, яка знаходиться під нею. Наприклад, коли зівуґ відбувається у бхіні бет, світіння цього зівуґу продовжується до нижньої сфіри, до бхіни ґімел, яка поки що є порожньою від світла. Як відомо, світла, після того як вийшли зі сфірот, залишили в них решимот. Тому, коли світіння зівуґу бхіни бет продовжується в бхіну ґімел, стикається там зі світлом її решимо.

Про це і мовиться, що "тоді стикається там з другим зі світел, званим "решимо", що залишилося внизу". Тобто, як вже було сказано, світло зівуґу, що відбувається у вищій сфірі, продовжуючись, спускається до нижньої бхіни, яка поки що є порожньою від свого світла, і стикається там з решимо. Далі рав називає це світло, що сходить від світіння зівуґу і вниз, "відбите світло, що опускається" (ор хозер га-йоред).

(Див. питання 1)

60. А оскільки вони є різними за своєю природою: один - це ОЯ, рахамім, а другий - ОХ, дін, - тому вдаряють, співударяються одне з одним. Решимо – воно від прямого світла та залишилося від першого розповсюдження, рівень якого був до Кетера. Оскільки зівуґ де-акаа був здійснений там на екран бхіни далет, тому авіют бхіни далет визначається як його панім (лицьова сторона). Адже весь рівень його ступеню походить від неї. А авіют від бхіни ґімел і вище визначається для нього як ахораїм його клі, і вона не світить в ньому.

Протилежним йому є відбите світло, яке опускається до нього від світіння зівуґу вищої бхіни. Наприклад, коли спускається світіння від зівуґу бхіни бет в сфіру бхіни ґімел, спорожнілу від свого світла, це відбите світло, що опускається, приходить від зівуґу де-акаа, який відбувся на екран з авіют бхіни бет, рівень якого - до Біни. Для нього, таким чином, авіют бхіни бет є його панім, тобто межею величини його рівня. І він залишає авіют бхіни ґімел та бхіни далет у вигляді своїх ахораїм (зворотної сторони), - тобто як такі, що знаходяться у занепаді й дефіциті. Бо якщо не світять вони в ньому, - означає, що він опускає, принижує їхню (важливість), ставить їх нижче. Ця різниця за властивостями між ними стає тим, що відокремлює від світла, - тобто протилежними тому решимо, в якому бхіна далет, - властивість найбільшого авіют, - продовжує та з'єднується з найбільшим світлом.

Про це і сказано, що "вони різні за своєю природою: один - це ОЯ, рахамім, а другий - ОХ, дін". Бо решимот, які залишаються в усіх сфірот, - вони приходять від прямого світла, рахамім, тобто від першого розповсюдження, коли вийшов зівуґ на екран бхіни далет. У ньому кращим є той, у кого авіют є більшою, тому що все воно - рахамім. Але відбите світло, яке сходить від світінь зівуґів, що відбуваються під час виходу, - всі ці ступені визначаються як ОХ і дін. Видаляючись, відмовляючись від авіют, опускають і принижують авіют до властивості "ахораїм". Тому світло, що опускається від них, знаходиться у протиріччі з решимот, тому що в них велика авіют є важливішою. Тому те, що є "панім" для решимо, визначається як "ахораїм" по відношенню до відбитого світла, що опускається. А те, що є панім для відбитого світла, що опускається (ОХ га-йоред), - ахораїм по відношенню до решимо. Тому вони вдаряють одне в одного, здійснюючи бітуш.

70. Зокрема, світло решимо спрямовується і бажає піднятися. Будучи частиною, що залишилася після першого розповсюдження, яке вийшло, укрившись в своєму джерелі, це бажання й устремління виявилося відбитим і в решимо також. І про це сказано, що "хоча реально не піднімається, бо решимо навіки залишається існувати внизу, але всі його устремління й насолода - піднятися". І хоча особливість решимо в тому, що має воно залишатися в клі, і воно ніколи не підніметься до свого джерела, але при всьому тому існує в ньому прагнення піднятися. Тому що загальна сила світла насильно залишилася відбитою в ньому.

80. Але відбите світло опускається вниз. Воно приходить і притягується з джерела завдяки зівуґу заново та спускається вниз облачитися всередину ґуф, тому що всі ці зівуґім, що виходять по ступенях очищення, - вони відбуваються в рош, і звідти продовжуються згори вниз, у ґуф. Але оскільки виходять під час виверження і не в змозі реалізуватися, воно (світло) визначається як ОХ і дін.

Сказано: "Але відбите світло опускається вниз". Якщо зважати тільки на час зівуґу, воно нібито сходить і опускається на якийсь час одягтися в ґуф. Однак інакше відбувається з решимо, - в ньому існує устремління вийти з ґуф та піднятися до свого джерела.

З цієї причини відбите світло, що сходить від світіння зівуґу, починає переважати над світлом решимо під час їхнього взаємного співударяння одного в одного, під час бітуш. Тому від цього ОХ відокремлюються ніцуцин та вдягаються всередину порожнього від світла клі. А світло решимо виявляється таким, що виштовхнуте звідти і піднімається над тим же клі як "таґін" над "отійот", як далі пише рав. Оскільки не можуть обидва вони перебувати в одному клі, зважаючи на свою протилежність одне одному.

Вдаряння одного в іншого (бітуш), про яке говорилося, відбувається над порожнім клі, вище від нього. Тому що решимо вдаряє в ОХ, не залишаючи йому можливості розповсюдитися (всередину клі), при цьому відбите світло вдаряє в решимо, щоб одягтися в клі і світити в ньому. І так відбувається до тих пір, поки від відбитого світла не відокремляться ніцуцин, - вони спускаються і входять всередину клі.

(Див. питання 66, 94)

Перше розповсюдження акудім називається "таамім". Рівні ОХ називаються "некудот". Решимот називаються "таґін" і ніцуцот називаються "отійот"

11) В цих світлах, що належать акудім, є чотири властивості: таамім, некудот, таґін, отійот. Світло, що випереджає всі інші, називається "таамім" (смак). Третій вид світла, - ОХ, - називається "некудот" (точки), бо некудот є властивістю дін. Другий вид світла, - решимо, - називається "таґін" (корони). Четвертий вид світла, - це падаючі ніцуцот, - вони називаються "отійот" (літери). (Див. питання 32, 47-48, 66)

Ніцуцот, які називаються "отійот", - це келім і називаються "ґуф"

12) І ось четвертий вид світла, ніцуцот, називаються "отійот" (літери). Вони являють собою властивість келім, бо отійот називаються "ґуф" (тіло). Таким чином, з'ясували ми, як були створені келім.

Ор пнімі

90. І ось четвертий вид світла, ніцуцот, називаються "отійот" - літери. Вони являють собою властивість келім. Тому що до них повернулося і розповсюдилося потім світло у другому своєму розповсюдженні ступенем Хохма, коли Кетер залишився укритим в пе. І світло Хохма облачилося в клі Кетеру, світло Біна - в клі Хохми, і т.п., поки Малхут не залишилася без світла, як вже було сказано. Таким чином, ці ніцуцот були уготовані для келім бути їм світлами.

Ніцуцот тільки змішалися з келім і схожі на РАПАХ ніцуцин, що залишилися в келім де-Некудім, які розбилися

13) І як здається мені внаслідок бідності мого розуму, що чув я від мого вчителя (Арі) що вже з самого початку були в них властивості келім. Тільки ніцуцот ці перемішалися та приєдналися до них, і були в них в якості РАПАХ ніцуцин, що залишилися всередині келім світу Некудім після їхнього розбиття.

Ор пнімі

100. Тільки ніцуцот ці перемішалися та приєдналися до них. Як писав уже рав, більш грубе світло (ав), що залишилося після зникнення світла першого розповсюдження, - це властивості самих келім парцуфу, до яких увійшли два вищеназваних світла: світло друге, - решимо, - і світло четверте, - падаючі ніцуцот, - які називаються "отійот" (літери).

Про це і сказано, що "вже з самого початку були в них якості келім, а ці ніцуцот перемішалися та приєдналися до них". Два види келім повинні бути готові до другого розповсюдження, тому що є там в кожній сфірі захар (чоловіча властивість) і нуква (жіноча властивість). І тому з тих же властивостей келім, що спочатку були в них, тобто зі світла ав, були створені келім для світел зхарім другого розповсюдження. А з ніцуцот, що впали до них і перемішалися з ними, були створені келім для світел некевот цього ж розповсюдження. Слово "перемішалися" говорить нам про те, що їхні властивості неоднакові, тому що в бхіну далет прийшли ніцуцот бхіни ґімел, ніцуцот бхіни алеф - в бхіну бет і т.п. І тому приєднання це визначається як змішання. І зрозумій це.

200. І були в них в якості РАПАХ ніцуцин. Це говорить нам про щось дуже важливе. Як відомо, властивості РАПАХ ніцуцин, які залишилися в келім після того, як ті розбилися і померли, сприяли оживленню цих келім. Тому що ніцуцин ці походили від поєднання рахамім із дін. Ніцуцин же, які тут, що впали від відбитого світла, що опускається (ор хозер га-йоред), - вони теж походять від поєднання властивості рахамім із дін, але являють собою початок. Оскільки будь-яка вища властивість визначається як міра милості (рахамім) щодо якості нижчого. А оскільки іскри (ніцуцин) вищої властивості впали, перемішалися та з'єдналися із властивістю нижчою, тому визначається це як змішання міри рахамім (милості) з мірою дін (суду). І величина цієї міри дорівнює РАПАХ ніцуцин.

В цьому і полягає значущість виверження (світла), котре відноситься до першого розповсюдження (ітпаштут алеф). Бо внаслідок цього опустилися ніцуцин і виник корінь, передумова до поєднання міри рахамім із дін. І це те, що далі рав підкреслює в цьому виверженні, - що воно є псуванням з метою подальшого виправлення. Подібно до розбиття судин, яке також було саме з метою оживити. Так само і співучасть властивості рахамім в дін, від нього - оживляння, і від нього - все виправлення світу. Ми ще будемо з'ясовувати це в подальшому.

Глава 4

З'ясовує співударяння й бітуш, які відбуваються під час виходу світел до Творця, між відбитим світлом, що спускається, та решимо, коли з ніцуцин, які народжуються внаслідок цих ударів, утворюються келім, які називаються "отійот" (літери), а з решимот утворюються таґін

Містить вісім пунктів: 1. Малхут називається "Дзеркало, яке не світить", бо не повернулося світло її та не спустилося в клі, що належить Малхут. 2. Друга причина, за якої Малхут називається дзеркалом, яке не світить, - з огляду на те, що не залишила вона решимо в своєму клі. 3. Зівуґ де-акаа між ОХ, що спускається з Єсоду до Малхут, та між її першим світлом, що піднімається з Малхут. 4. Клі Єсоду було створено з ніцуцин, які впали внаслідок ударів світла, що приходить шляхом його ахораїм. Таґін створені з решимо, що світить здалеку. 5. Три відмітних властивості в десяти сфірот: Кетер, інші сфірот і Малхут. Кетер залишив решимо, але не клі, інші сфірот залишили і решимот, і келім, Малхут залишила клі, але не залишила решимо. 6. Після всього виверження повернулися світла до своїх місць, в парцуф АБ де-АК, крім світла Кетеру. І тоді відбувається бітуш між решимо Кетеру й світлом Хохма, які вдаряються один в одного. В результаті народжуються двоє келім: одне для Кетера і одне для Хохми, - захар та некева в рош АБ де-АК. 7. Очищення і виверження, які відбулися в акудім, чимось подібні до анулювання мелахім світу Некудім, які померли і повністю припинили свою дію. 8. Відмінність між ними в тому, що тут сталося приведення в непридатність, псування заради подальшого виправлення, а в Некудім відбулося розбиття і повна смерть.

Малхут називається "Дзеркало, яке не світить", бо не повернулося світло її і не спустилося в клі, що належить Малхут

1) Всі дев'ять світел, коли повернулися і піднялися, залишили замість себе решимот. Але Малхут піднялася повністю і не залишила замість себе ніякого решимо. У книгах Зогар й Тікунім (виправлення) про це пишуть, що Малхут називається "Дзеркало, яке не світить з себе абсолютно". Вже писалося про це вище, коли йшлося про клі Малхут, що не повернулося її світло і не спустилося в її клі, а залишилося в клі Єсоду.

Ор пнімі

1. Мовиться про друге розповсюдження, коли зівуґ відбувся тільки на ступеню Хохма, і тому відбулася заміна світел. Світло Хохми приходить в клі, що належить Кетеру, світло Біни - в клі Хохми і т.п. А оскільки світло Малхут приходить в клі, що належить Єсоду, тому клі самої Малхут залишилося без світла.

Друга причина, за якою Малхут називається дзеркалом, яке не світить, - з огляду на те, що не залишила вона решимо в своєму клі

2) Є й друга причина цього. Адже коли піднялося світло її нагору, не залишило воно в ній жодного решимо. А решимо, що залишилося в клі Єсоду для власних потреб (для потреб цього клі), - воно світить там також і в клі Малхут.

Зівуґ де-акаа між ОХ, що спускається з Єсоду до Малхут, та між її першим світлом, що піднімається

3) Коли піднялося світло Малхут до Єсоду, Єсод світить в клі Малхут через свої ахораїм, ахораїм Єсоду, у вигляді відбитого світла (ОХ). Тоді відбите світло, що спускається в клі Малхут, вдаряє в саме світло Малхут, що піднімається вгору, - відбувається між ними бітуш. Тоді спускаються ніцуцин від відбитого світла, що опускається (ор хозер га-йоред), в клі Малхут.

Ор пнімі

2. Коли піднялося світло Малхут до Єсоду, Єсод світить в клі Малхут через свої ахораїм, ахораїм Єсоду, у вигляді відбитого світла (ОХ). Ми вже з'ясовували, що всі ступені, що народжуються шляхом стоншення, висвітлення (екрану), визначаються як ОХ і дін. І хоча є в них і пряме світло (ОЯ) теж, але через те, що сходять через ахораїм, тобто внаслідок стоншення авіют, яка називається "панім" (лицьова сторона), тому і пряме світло визначається властивістю дін.

Про це і сказано, що "Єсод світить в клі Малхут через свої ахораїм", де десять цих сфірот, - пряме світло і відбите світло разом, - являють собою якість ахораїм і дін. Але крім того, необхідно зрозуміти, що все світло, яке опускається з Єсоду в клі Малхут, - все воно повністю тільки відбите світло, і немає в ньому нічого від прямого світла. Адже якщо місце зівуґу і екрану в клі Єсоду, тобто в бхіні ґімел, то цей екран відштовхує пряме світло, щоб нічого від нього не розповсюдилося нижче від бхіни ґімел. Тому все, що спускається з Єсоду в клі Малхут, - це тільки відбите світло, а не пряме світло. І це те, що додає рав: "у вигляді відбитого світла".

(Див. питання 86)

3. Тоді відбите світло, що спускається в клі Малхут, вдаряє в саме світло Малхут, яке піднімається вгору, відбувається між ними бітуш. Тому що світло це - воно на рівні Кетеру, бо найбільшу авіют визначають як панім, як важливе. А відбите світло, що опускається, принижує найбільшу авіют бхіни далет, вважаючи кращою за неї бхіну ґімел, - більш тонку і світлу, ніж бхіна далет. І знаходиться вона (бхіна ґімел) у протиріччі з висхідним світлом Малхут. І тому вдаряють одне в одного, тобто відбувається між ними бітуш.

4. Тоді спускаються ніцуцин від відбитого світла, що опускається (ор хозер га-йоред). Вони названі були "ніцуцин" (іскри), за подобою із іскрами, що виходять з-під молота, які "спалахують та одразу ж згасають, догоряючи", як сказано про це в книзі Зогар. Але немає все ж повної подібності між прикладом і реальністю. Тому що іскри, що виходять з-під молотка, світять якусь мить і тут же зникають, не залишаючи ніякого сліду. Але іскри (ніцуцин), про які йдеться тут, а також і РАПАХ ніцуцин, хоча і погасли відразу, внаслідок того що видалився зівуґ у більш вищу властивість, в бхіну бет, - при всьому тому не зникли звідти. Адже, як відомо, не може ніщо духовне пропасти безслідно, зникнути. Вся їхня сутність, все, що притаманне ним, вся їхня реалізація та дійсність, - все продовжувало там існувати, а потім знову набуло сили, коли прийшло туди друге розповсюдження.

5. В клі Малхут. Це - світло більш грубе, густе (ав), що залишилося внизу після виходу першого розповсюдження. Це грубе світло і складає основу тих келім, котрі належать до першого розповсюдження акудім, де залишили світла свої решимот. Туди ж упали ніцуцин відбитого світла, що спускається.

Клі Єсоду було створене з ніцуцин, що впали внаслідок ударів світла, яке приходить шляхом його ахораїм. Таґін створені з решимо, що світить здалеку

4) Коли піднявся Єсод, залишив замість себе решимо, і коли прийшло до нього світло через його ахораїм, вдарило в це решимо, і впали з нього ніцуцин. З них були створені келім, що належать Єсоду. І тоді те ж саме решимо світить в це клі здалеку, але не входить всередину нього. Воно називається "таґін".

Ор пнімі

6. З них були створені келім, що належать Єсоду. Для другого розповсюдження, що приходить слідом за цим, і яке називається АБ де-АК. Але клі Єсоду, що належить акудім, про яке мовиться тут, було створене з більш грубого світла, котре залишилося внизу після виверження першого розповсюдження.

7. І тоді те ж саме решимо світить в це клі здалеку, але не входить всередину нього. Воно називається "таґін". Після того, як у вищому клі припинився зівуґ і піднявся вище, тоді, звичайно ж, припинилося і світіння зівуґу з нижнього клі. Тоді і ніцуцин, що впали туди, виявляються погаслими. І тепер решимо, що знаходиться над клі, може знову повернутися й одягтися в клі, як раніше. Разом з тим, це світіння здалеку, яке називається "таґін", і після цього не відокремилося від клі, не припинилося, тому що не може духовне зникнути безслідно. Як сказано: "Ніколи не зрушується Шхіна".

(Див. питання 94, 101)

Три відмітних властивості в десяти сфірот: Кетер, інші сфірот і Малхут. Кетер залишив решимо, але не клі, інші сфірот залишили і решимот, й келім, Малхут залишила клі, але не залишила решимо

5) Так зробили всі сфірот, окрім Кетеру, який залишив решимо для Хохми, але не створив клі. Решта ж сфірот під час свого підняття нагору за допомогою вдаряння в те, що вище від них, та ударів решимо створили келім. Але Кетер - немає нікого, хто б ударяв в його решимо під час підйому, тому не завершене досі його клі. Таким чином, Кетер залишив решимо, але не клі, інші сфірот залишили і решимот, і келім, а Малхут залишила клі, однак не залишила решимо.

Ор пнімі

8. Так зробили всі сфірот, крім Кетеру, який залишив решимо для Хохми. Те ж решимо стало властивістю давця, чоловічого клі (клі захар) для світла Хохми в Кетері другого розповсюдження, яке називається АБ де-АК. І про це пише рав: "Кетер, який залишив решимо для Хохми, але не створив клі". Це означає, що не була створена властивість клі для некеви (жіночої, частини, яка отримує) для світла Хохма в клі Кетеру другого розповсюдження.

9. Але не створив клі. Рав вже писав раніше, що сама властивість келім акудім створена з більш грубого світла (світла ав), яке залишилося безпосередньо від світла виверження. Звідси ми можемо зрозуміти, що не мовиться тут про саме клі Кетеру, а маються на увазі келім, котрі відносяться до другого розповсюдження. Воно відбувається слідом за даним виверженням, і є там в клі Кетеру властивість захар (чоловіча, яка дає) і властивість некева (жіноча, яка отримує). Так само і в клі Хохми, Біни, Єсоду і Малхут.

Ці келім зхарім створені з решимот, які залишаються в келім акудім. А келім некевот утворюються з ніцуцин, що падають від відбитого світла, що опускається, всередину цих келім акудім.

І рав пише про це, що "Кетер залишає решимо для Хохми", - клі захар світла Хохма, що належить клі Кетеру другого розповсюдження. "Але не створена властивість клі", - для потреб некеви, яка розташована в ній.

(Див. питання 81, 102)

10. Решта ж сфірот під час свого підняття нагору за допомогою вдаряння в те, що вище від них. Внаслідок зівуґу де-акаа в бхіні, що стоїть вище від того клі, котре спорожніло зараз від світла, простягнулося і спускається відбите світло у спорожніле клі. Іншими словами, після того, як видалилося світло з клі Малхут через стоншення екрану бхіни далет до бхіни ґімел, до Єсоду, відбувається зівуґ в клі Єсоду. Тоді спускається ОХ від світіння цього зівуґу до Малхут, що спорожніла від світла. Про це і сказано: "внаслідок ударяння в те, що вище від них", продовжився ОХ в клі.

20. І ударів решимо. Решимо, що залишилося в спорожнілому клі, вдаряє у відбите світло, що спускається в його клі. Тому що воно є протилежним відбитому світлу, яке спускається. Внаслідок цих ударів народжуються і відокремлюються ніцуцин від ОХ, що спускається, та падають всередину порожнього клі. З цих ніцуцин створюються келім.

30. Створені келім. Тобто келім для потреб другого розповсюдження. Але келім акудім першого розповсюдження створюються з густого, грубого світла.

40. Але Кетер - немає нікого, хто б ударяв в його решимо під час підйому, тому не завершене досі його клі. Коли екран повністю висвітлився, уподібнившись до властивості джерела, тоді вичерпуються в ньому сили і не відбувається в ньому більше ніякого зівуґу, який опустив би ОХ в клі, що належить Кетеру, після того як спорожніло воно від світла. Тому "не завершена поки що властивість його клі", бо немає там ніцуцин від відбитого світла, що опускається.

(Див. питання 95)

Після повного виверження повернулися світла на свої місця, тобто в парцуф АБ де-АК, усі світла, крім світла Кетеру. І тоді відбувається бітуш між решимо Кетеру і світлом Хохма, - вдаряються одне в одного. В результаті народжуються двоє келім: одне для Кетера і одне для Хохми, - захар і некева в рош АБ де-АК

6) Однак після отримання цими сфірот від джерела повернулися на свої місця всі, окрім Кетеру, як вже було сказано. Таким чином, клі Кетеру не було створено ніяк інакше, а тільки в процесі повернення. Тому що коли повернулася Хохма та увійшла в нього, тоді вдарило світло Хохми в решимо, яке залишив там Кетер замість себе. Удари ці були подвоєними: через те, що решимо Кетеру є більш вищою властивістю, ніж Хохма, тому вдаряє в Хохму, здобуваючи з неї ніцуцин. Але і Хохма, оскільки приходить зараз згори, виявляється, що стоїть над решимо, котре вище за неї. Тому вдаряє зараз в решимо і здобуває інші ніцуцин. Тим самим створюються тут двоє келім: одне - для решимо Кетеру, і одне - для Хохми, що приходить зараз. Вже говорилося про це докладніше: що означає, що у Кетера є захар, - частина, що дає, і нуква, - частина, яка отримує, котрими є решимо та Хохма.

Ор пнімі

50. Однак після отримання цими сфірот від джерела повернулися на свої місця. Необхідно зрозуміти принцип цього отримання, коли сфірот отримують від джерела після свого підняття до нього. Зрозуміти це можна після того, як повністю стане ясним принцип виверження десяти сфірот ґуф (парцуфу) та їхнього підняття до джерела.

Все це має продовження і з'єднується тільки в світлі Малхут, сенс якого - екран та відбите світло, що в Малхут. Адже іншого світла не існує в Малхут, тому що пряме світло вона ніколи і ні в якому вигляді не отримує, як відомо. Тому все світло, що знаходиться в ній, - це тільки відбите світло, яке продовжується за допомогою зівуґу де-акаа в екран, що стоїть в ній. Таким чином, що авіют бхіни далет, - вона і є клі самої Малхут. А екран, що не дає вищому світлу розповсюдитися всередину авіют, товщини бхіни далет, із висхідним відбитим світлом, визначаються як світло Малхут.

Відповідно до цього можна зрозуміти, що основа підйому світел до джерела пов'язана тільки з підйомом Малхут. Оскільки "піднімається" - означає, що стає чистішим, стоншується, зрівнюючись за властивостями з вищим. Ця подібність властивостей властивостям вищого призводить його до поєднання з вищим. А процес висвітлення, очищення не може проходити ніде більше, окрім самої Малхут, в якій і є авіют. Тоді як дев'ять перших сфірот, в яких властивість клі ще відсутня зовсім, визначаються тут лише як світло. Неможливо сказати про них, що відбувається в них очищення авіют. І тому, звичайно ж, щодо "підйому" або "очищення" - сказано лише про те, що (відбувається) всередині самої Малхут. І не мається на увазі клі Малхут, бо келім ніколи не стоншується від свого авіют. Йдеться про виправлений екран в клі Малхут.

Ми вже розглядали чотири ступені, які народжуються внаслідок зівуґу де-акаа на екран, - від початку його висвітлення і до моменту повного очищення, яке привело його до подоби з його джерелом. Ці ступені, які поступово зменшуються, - вони і є тими самими сфірот, про які говорить тут рав, що піднялися вони до джерела. І хоча є в кожному ступені десять сфірот, при всьому тому ступені ці визначаються по імені вищої його сфіри. Так, якщо є в ній десять сфірот до рівня Хохма, весь ступінь називається по імені світла Хохма, тобто по імені вищої сфіри ступеню. Також десять сфірот ступеню, що належить бхіні бет, висота якого до Біни, називається тільки "Біна". Ступінь, що належить бхіні алеф, - по імені "Зеір Анпін". А бхіни Кетер або кореня - по імені "Малхут".

Також необхідно нам знати, що всі ті решимот, які світла акудім залишили у своїх келім після того, як видалилися з них, - всі ці решимот були залишені тільки в клі Малхут. Вона ж і є тим клі, яке призначене для всіх десяти сфірот акудім. Це і є ор ав (грубе, густе світло), про яке пише далі рав. Світло це являє собою властивість самих келім де-акудім, в яких залишили світла свої решимот. Звичайно ж, ця якість властива лише самій Малхут, тому що в дев'яти перших сфірот немає ніякої авіют.

Також з'ясовувалося вже, що цим грубим світлом є відбите світло Малхут, яка розширилася з ним від себе і далі, щоби облачити десять сфірот прямого світла згори вниз. І це (облачання) називається "ґуф" (тіло) парцуфу. Таким чином, з'ясувалося, що всі решимот, які залишилися в результаті першого розповсюдження після видалення (світла), - всі вони залишилися тільки в самій Малхут.

Таким чином, Малхут включає в себе всі ті решимот, що залишилися від першого розповсюдження. Тому коли піднявся екран до Малхут рош, тобто очистився екран від всієї своєї авіют і зрівнявся за властивостями з Малхут рош, виходить що тепер і цей екран, що піднявся, теж включає до себе всі решимот, які залишилися в Малхут. За винятком решимо бхіни далет, тому що остання властивість не залишає решимо.

На основі всього цього спробуємо зрозуміти, що говорить нам тут Арі. "Після отримання цими сфірот від джерела, - пише рав, - усі, крім Кетеру, повернулися на свої місця". Що це означає? Після того, як екран Малхут де-ґуф піднявся до Малхут де-рош, яка називається властивістю Творця по відношенню до ґуф парцуфу, - а сталося це в силу рівності, єднання їхніх властивостей, - внаслідок цього з'єднався він з екраном, що знаходиться в Малхут рош, включившись до нього, як одна властивість. А оскільки екран, що стоїть в Малхут де-рош, знаходиться у постійному зівузі де-акаа, - бо в рош немає стоншення або очищення, - тому й екран, що відноситься до ґуф, котрий піднявся та з'єднався з ним (з екраном Малхут де-рош), також бере участь у зівузі де-акаа та піднятті відбитого світла знизу нагору, як прийнято це в рош. Тому що з'єднався з тією ж властивістю авіют, що є в екрані, котрий стоїть в Малхут рош.

Як ми вже говорили, ті решимот, що залишилися в Малхут, яка належить ґуф, - вони також були включені в екран, котрий піднявся в рош. Решимот ці - тільки до авіют бхіни ґімел, оскільки від авіют бхіни далет решимо не залишилося. Тому після того, як екран ґуф поєднався та прийшов до якості зівуґу екрану рош, отримавши від нього притаманну йому авіют, спрямовану знизу нагору, тоді знову пробудилися ті решимот, які були включені до нього від Малхут ґуф. І повернулися вони до своєї колишньої авіют, тобто авіют згори вниз, як це прийнято в ґуф.

Сталося це у такий спосіб. Спочатку включився екран в Малхут рош, і зросла в ньому авіют знизу нагору, яка діє в рош. Слідом за цим прокинулися решимот, які були включені до екрану, пробудилась їхня авіют і обернулася на протилежне та перетворилася на якість, що спрямована згори вниз.

Необхідно зрозуміти ту велику різницю між авіют, яка спрямована знизу вгору, та авіют, яка спрямована згори вниз. Знизу нагору - означає властивість протидії облачанню (в клі), і тому немає там ніякого відношення до облачання. Тому властивість ця є якістю рош і називається "Кетер" або "Ейн Соф (Нескінченність)". Зворотною йому є властивість авіют, що спрямована згори вниз, що означає властивість абсолютного облачання на пряме світло. І тому називається тілом (ґуф), або створінням, і ніколи не буде називатися по імені "Нескінченність" або "Творець". Ці відмінні властивості правлять в рош і ґуф будь-якого парцуфу, що знаходиться в світах.

Тому коли екран повністю очистився від усієї своєї авіют, уподібнившись тим самим властивості Малхут рош, - а це і означає: повністю відносно авіют знизу нагору, - само собою зрозуміло, що решимот, які включені до нього, перебували в спокої, мовчали. Подібно до того, як якщо б не було їх зовсім в дійсності. І тоді включається екран де-ґуф в екран рош, до авіют, що спрямована знизу нагору.

Однак, хоча авіют екрану збільшилася, і не дивлячись на те що це авіют, яка спрямована знизу вгору, при всьому тому ті мовчазні, які знаходяться в спокої, решимот, що включені до екрану, пробудилися внаслідок цього й ожили. Тобто їхня авіют збільшилася теж. Але через те, що решимот ці прийшли з ґуф (тіла) парцуфу, і вже мали відношення до облачення, звичайно ж ця авіют обернулася у них на властивість згори вниз, яка властива ґуф. Внаслідок цього екран набув відмітних властивостей, які є дуже далекими від властивостей рош, - подібно до величини відмінності властивості рош від властивості ґуф.

Отже, в ту мить, коли авіют, яка спрямована згори вниз, що є властивістю ґуф, розкривається в екрані, - це означає, що екран знову вийшов з рош та спустився в ґуф. Але не в четверту властивість ґуф, в бхіну далет, яка називається "табур", а лише в бхіну ґімел ґуф, яка називається "хазе". Це відбувається тому, що авіют екрану могла збільшитися тільки до бхіни ґімел, оскільки бхіна далет не залишила решимо в екрані.

Таким чином, ми знаходимо, що екран, піднявшись до свого кореня, до свого джерела, розкриває там два види авіют. Одна, - це авіют, устремління якої знизу вгору, в силу початкового його включення в Малхут рош. Інша, - авіют, що спрямована згори вниз, яка прокинулася, знову повернувшись до решимот, котрі включені в екран. Тому коли вийшов екран з Малхут де-рош до місця хазе в ґуф, здійснив там спочатку зівуґ де-акаа на десять сфірот рош, від хазе і вище завдяки силі авіют знизу нагору, яка включена до нього, - тобто лише на ступеню Хохма. Адже є в ньому (в екрані) тільки авіют бхіни ґімел. Потім поширився від хазе і вниз у вигляді десяти сфірот ґуф завдяки силі авіют згори вниз, яка включена до нього. Це і називається другим розповсюдженням.

Сказано про це: "Після отримання цих десяти сфірот від Творця". Тобто після того, як екран, що відноситься до ґуф, повністю очистився, що і означає, що піднявся до Творця, до джерела, яким є Малхут де-рош, він знову отримує там сили повернутися в розповсюдженні й одягнути десять сфірот, як і раніше. Це означає, що знову прокинулася авіют, яка міститься в його решимот, - до бхіни ґімел. Тоді повернувся він на своє місце, до Малхут де-ґуф, як і раніше. Внаслідок цього на нього відбулося друге розповсюдження десяти сфірот рош і ґуф, як раніше. А сказане "повернулися на своє місце" означає, що повернулися до місця Малхут де-ґуф.

(Див. питання 96)

60. Всі, крім Кетеру. Це тому, що екран, приходячи до з'єднання з Малхут де-рош, набуває авіют тільки до бхіни ґімел, тому що бхіна далет не залишила після себе решимо. І тому те розповсюдження, яке народжується на екран бхіни ґімел, - воно тільки до рівня Хохма, і бракує в ньому світла Кетеру. Про це і сказано, що "всі вони повернулися на свої місця, крім Кетеру". Виходить, що світло Хохми вдягається у клі Кетеру, світло Біни - в клі Хохми, світло ЗА - в клі Біни, а світло Малхут одягається в клі ЗА. І залишилася Малхут без світла.

70. Таким чином, клі Кетеру не було створено ніяк інакше, а лише в процесі повернення. Тому що коли повернулася Хохма та увійшла в нього. Тобто, - відсутнього тут клі нукви (некеви) для Кетера, яким є світло Хохма, яке вдягається в клі Кетеру. Про причини цього говорилося раніше.

80. Тоді вдарило світло Хохма в решимо, яке залишив там Кетер замість себе. Світло ступеню Хохма, що приходить вдягтися в клі Кетеру, воно подібне до природи відбитого світла, що опускається, яке знаходиться в протиріччі зі світлом решимо. І вони вдаряють одне в одного.

90. Але й Хохма, оскільки приходить зараз згори, виявляється такою, що стоїть над решимо, яке вище за неї. Як решимо, що залишилося від першого розповсюдження. Бо воно є вищим за Хохму, тому що рівень його до Кетера, тому знаходиться у протиріччі зі світлом Хохма, що приходить зараз, рівень якого лише до Хохми. Однак перевага є і у світла Хохми: адже воно приходить зараз згори вниз для того, щоб одягтися всередину келім. Але інакшою є справа з цим решимо, в природі якого відбите прагнення відмовитися, максимально віддалитися від облачання, хоча і не піднімається воно (решимо) в дійсності.

100. Тому вдаряє зараз в решимо і витягує інші ніцуцин. Тим самим створюються тут двоє келім: одне - для решимо Кетеру, і одне - для Хохми, яка приходить зараз. Грубіше світло, що впало з решимо та стало нижчим за нього через удари в решимо світла Хохми, перетворюється на клі для світла решимо, яке є властивістю захар клі Кетеру. А з ніцуцин, які впали зі світла Хохма внаслідок ударяння в нього світла решимо, створюється клі для світла Хохма, що знаходиться в клі Кетеру. І це некева клі Кетеру.

І хоча є вже клі для частини, що дає, для захара клі Кетеру, але внаслідок ударів світла Хохма воно завершується (завершується його побудова).

200. Вже говорилося про це докладніше: що значить, що в Кетері є захар, - частина, яка дає, і нуква, - частина, що отримує, якими є решимо та Хохма. Це описується в книзі Древо життя, врата "Маті ве-ломаті", глава 3.

Очищення і виверження, які відбулися в акудім, чимось подібні до анулювання мелахім світу Некудім, які померли і повністю припинили свою дію

7) З цього можемо ми зрозуміти, яким чином і в світі Акудім в чомусь теж існує реальність анулювання мелахім, подібно до уявлення про тих же мелахім, що правили в Ерец Едом, які померли, повністю втративши свою дію, як розповідається про це в коментарі до світу Некудім. Адже питання приховання світел акудім та їхнього підйому (назад) у джерело, - в цьому теж анулювання мелахім.

Ор пнімі

300. Адже питання приховання світел акудім та їхнього підйому (назад) в джерело, - в цьому теж анулювання мелахім. Оскільки і ті, й інші були (анульовані) за допомогою підйомів світел до джерела, - тобто (через) стоншення, очищення екрану. Тому і шляхи їхні схожі між собою. Про це написано мною докладніше у коментарі панім Меірот у-Масбірот до книги Ец Хаїм (Древо життя), в розділі, де розповідається про розбиття келім.

Відмінність між ними в тому, що тут сталося приведення у непридатність, псування заради подальшого виправлення, а в Некудім відбулося розбиття і повна смерть

8) Проте відмінність між ними, вона така, що тут, в акудім, було приведення у непридатність задля подальшого виправлення. Сталося руйнування з метою вибудувати. Бо це було головним у намірі: піднятися, щоб створити властивості келім. Але в Некудім відбулося анулювання та повна смерть. Однак якщо взяти до уваги те, що починаючи з Некудім, почали потроху розкриватися келім, - відповідно до цього те, що сталося тут, є невеликим скасуванням. (Див. питання 63)

Ор пнімі

400. Бо це було головним у намірі: піднятися, щоб створити властивості келім. Але в Некудім відбулося анулювання та повна смерть. Тому що внаслідок стоншення екрану ступені продовжували зменшуватися, і з кожної вищої властивості падали ніцуцин у властивість, що стоїть нижче. Це є початком сполучення, поєднання міри милосердя (рахамім) з мірою суду (дін), тому що ніцуцин вищої властивості визначаються як міра рахамім по відношенню до нижнього. А як відомо, поєднання мір рахамім і дін є основою існування світу. І тому пише рав, що "в акудім було приведення в непридатність задля подальшого виправлення, а руйнування сталося - з метою вибудувати". Це схоже на розбиття келім, коли впали ніцуцин для того, щоб оживили їх мірою милосердя (рахамім). І вся різниця між ними в тому, що тут сталося тільки псування, а там - "анулювання та повна смерть".

Глава 5

З'ясовує внутрішні та оточуючі світла акудім

У ній вісім пунктів: 1. У світлі акудім є десять сфірот, що відносяться до пнімі (внутрішнього), і десять сфірот, які відносяться до макіф (оточуючого). Вони світять в якості внутрішнього в сторони та в усе, що оточує АК. 2. Внутрішнє світло світить в половині товщини стінки клі з внутрішньої сторони, а оточуюче світло - із зовнішньої сторони. За допомогою їх обох світить клі, і відбувається його очищення. 3. Оскільки ОМ є набагато більшим за ОП, тому зовнішня частина клі, в яку одягається оточуюче світло (ОМ), повинна бути чистішою та вищою за внутрішню частину клі, куди вдягається внутрішнє світло (ОП). 4. Ще одна причина: якби зовнішня частина клі не була б тоншою, чистішою, не могло би оточуюче світло з'єднатися із внутрішнім світлом. 5. Внутрішня частина клі є чистішою від його зовнішньої частини, бо внутрішнє світло поміщене в ній, і тому вона повністю висвітлена ним. Між тим оточуюче світло світить здалеку у зовнішню частину клі. 6. Чим нижче знаходиться світ, тим більше бракує у ньому досконалості. 7. До світу Некудім було п'ять внутрішніх і п'ять зовнішніх (світел), і зміни відбувалися відповідно до того, наскільки відбувалося зближення оточуючих із внутрішніми. 8. Від Некудім і нижче - не більш, ніж п'ять внутрішніх і два оточуючих (світла), але і менше цього не може бути.

У світлі акудім є десять сфірот, що відносяться до пнімі (внутрішнього), і десять сфірот, які відносяться до макіф (оточуючого). Вони світять у якості внутрішнього в сторони та в усе, що оточує АК

1) І ось з пе Адама Кадмона вийшли десять внутрішніх сфірот і десять оточуючих, і продовжилися, розташувавшись проти внутрішнього, завершуючись проти табуру Адама Кадмона. Воно є основним світлом, але світить також крізь сторони в усе, що оточує Адама.

Ор пнімі

1. І ось з пе Адама Кадмона вийшли десять внутрішніх сфірот і десять оточуючих. Не варто думати, ніби це знаходиться у протиріччі з тим, що говориться у главі 6, п.18 цієї ж частини. Там сказано, що з пе де-АК народилися тільки п'ять внутрішніх (світел) і два (світла), що відносяться до оточуючого (макіф). Адже так говорить Арі, (виходячи) з навколишніх загальних (макіфім колелім), але в окремих - немає такого світла, який не складався би з пнімі (внутрішнього), і макіф (оточуючого).

2. Воно є основним світлом, але світить також крізь сторони в усе, що оточує Адама. У повному парцуфі визначаються два види світла: один називається світлом Хохма, - світлом мудрості, - другий називається світлом хасадім, - світлом милосердя. Відповідно до них розрізняємо ми в кожному парцуфі два (прояви) світла: а) правий і лівий, б) лицьова сторона (панім) і зворотна сторона (ахор). Праве й ліве відноситься до світіння світла хасадім, лицьова і зворотна (сторони) - відносяться до світіння світла Хохма.

Перше скорочення відбулося, в основному, на світло Хохма, щоб не проявлялося воно в бхіні далет. Тому розділилися парцуфім на "панім" і "ахор", коли властивості (бхінот), що знаходяться вище від бхіни далет, які отримують світло Хохма, називаються "панім" та є лицьовою частиною. А ті ж властивості, але вже які включають в собі бхіну далет, і тому не можуть отримати світло Хохма, - називаються "ахор", зворотною стороною. Це те, що стосується панім і ахор.

Є також праве й ліве: коли властивості, які вільно отримують світло хасадім, називаються "праве" (ямін), а ті властивості, які не отримують вільно світло хасадім, називаються "ліве" (смоль).

В основному визначення "панім" і "ахор" розрізняються на табурі, де від табуру і вище називається "панім", а нижче від табуру називається "ахор", тому що Малхут де-ґуф називається "табур", як відомо.

Тому сказано: "продовжилися, розташувавшись проти внутрішнього, завершуючись проти табуру". Це означає, що розповсюдження цих десяти сфірот від пе де-АК вниз продовжується і світить в основному в лицьовій частині парцуфу, тобто вище від бхіни далет, яка є табуром. Але нижче від табуру не світить через скорочення, яке править бхіною далет.

Разом з тим, сказано про те, що "це основне світло, але світить також крізь сторони в усе, що оточує парцуф", тобто і у властивість ахор, що в ньому, але приходить до нього через сторони, тобто в якості правого й лівого. Тому що за допомогою відбитого світла, - світла хасадім, який бхіна далет вносить в парцуф, - вона також отримує світіння Хохми, але як світло некеви, - лише отримуючи, але не віддаючи.

(Див. питання 17, 49, 62)

2) Нехай не утруднює вас те, що викладено далі. Зі світла озен смоль, що входить в пе, була створена зовнішня частина клі. З некев хотем смоль створена внутрішня частина клі. І якщо взяти до уваги, що оточуюче світло є більшим й піднесеним за світло внутрішнє, попри все те, внутрішнє в клі є більшим за його зовнішнє, як сприймається через аїн (досл. око). Однак інакше відбувається із властивостями світел, оскільки велике світло, яке клі не в змозі буде продовжити й отримати всередину, світить ззовні у вигляді оточуючого світла. Невелике ж світло залишається всередині. Не так, як в келім. Таким чином, зі сторони озен, який є вищим, походить зовнішня частина клі, а з хотем, з нижчого, - вийде внутрішня частина клі.

Ор пнімі

3. Зі світла озен смоль, що входить в пе, була створена зовнішня частина клі. З некев хотем смоль створена внутрішня частина клі. Дві обов'язкових властивості є в кожному клі: властивість притягнути, продовжити, і властивість отримання (про це докладніше пояснено в частині 3, див. Питання й відповіді, питання 157-158). Так, властивість, у якої велика авіют, є найкращою для притягання світла. На противагу цьому - отримання та одягання світла: максимально підходяща для цього властивість є більш чистою, тонкою (з меншою авіют), тому що має вона перебувати у подобі з властивостями світла, яке отримує всередину.

І ось ці дві властивості іноді називаються вищим та нижчим, іноді - внутрішнім і зовнішнім. І необхідно знати, в чому між ними різниця.

Так, коли мова йде про повний ступінь, де є притягання й облачання, тоді визначаються вони іменами "вищий" і "нижчий". У міру того, наскільки внутрішня його частина, тобто клі притягання, має велику авіют, - в тій мірі продовжує вищий рівень. Наприклад, якщо внутрішньою бхіною є бхіна далет, тоді облачання відбувається до рівня Кетер. Таким чином, в плані притягання (світла вона) знаходиться нижче за всіх, тобто має найбільшу авіют. А оскільки для облачення світла Кетеру необхідне максимально тонке клі, виходить, що зі сторони облачення (світла) - воно найвище. Це і означає - "найтонше", з найменшою авіют. Інакше кажучи, є у нього клі найчистіше, найтонше, подібних до якого нема, і воно є придатним для того, щоб облачилося в нього світло Кетеру.

Таким чином, коли йдеться про повний ступінь, визначаються чотири бхіни такими, що стоять одна вище за іншу, причому чим тонкішою й чистішою є властивість, тим більш вищою вона є.

Однак коли йдеться лише про клі притягання, визначаються тоді чотири властивості як стінка судини, стінка (дофен) клі, товщину якого складають чотири "шкарлупки", чотири внутрішні перегородки, котрі розташовані одна над іншою. Тоді насолода, що заповнює його, приймається і відміряється тільки у внутрішній перегородці, абсолютно не торкаючись трьох зовнішніх. Ці три зовнішні перегородки є тільки засобом посилення, зміцнення самої внутрішньої перегородки стінки клі. Щось подібне відбувається в клі притягання, продовження (світла), - ми розрізняємо в ньому чотири властивості, які одягаються одна на іншу, а та, що має велику авіют, є більш внутрішньою. Бхіна далет є тим коренем, основою, яка продовжує вище світло за допомогою зівуґу де-акаа, і вище світло відміряється точно величиною відбитого світла, який вона піднімає. Ця бхіна далет є внутрішньою частиною клі.

Інші ж три властивості відносяться до зовнішньої частини клі, абсолютно не торкаючись світла і ніяк не використовуючи його. Вони (ці властивості) - це причини, що передують бхіні далет, і не в змозі вона розкритися без них.

Про це сказано, що "зі світла озен смоль була створена зовнішня частина клі", і це бхіна бет. "А з некев хотем смоль створюється внутрішня частина клі", - бхіна ґімел. Таким чином, кожен, у кого авіют є більшою, являє собою більш внутрішнього.

(Див. питання 15, 78)

4. Таким чином, зі сторони озен, який є вищим, походить зовнішня частина клі, а з хотем, з нижчого, - вийде внутрішня частина клі. Рав піднімає тут два питання: а) внаслідок того, що оточуюче світло є більшим від внутрішнього світла, - тому зовнішня частина клі, здавалося б, повинна бути важливішою за внутрішню її частину, тому що служить для більшого світла; але в дійсності ми бачимо зворотне, що внутрішня частина клі є найбільш важливою частиною ступеню, і все, що визначає даний рівень, його життєздатність, залежать від неї; зовнішнє ж в клі - воно не настільки є важливим; б) і друге питання - якщо дійсно внутрішня частина клі набагато важливіша за її зовнішню частину, значить і походити вона повинна з більш важливого кореня, тобто з бхіни бет, що в рош, яка називається "озен"; зовнішнє ж в клі - з кореня, який знаходиться нижче, тобто з бхіни ґімел; чому ж було навпаки?

Внутрішнє світло світить в половині товщини стінки клі з внутрішньої сторони, а оточуюче світло - із зовнішньої сторони. За допомогою їх обох світить клі, і відбувається його очищення

3) Відповідь така: все світло - воно є рівним у єдиній подобі. І коли забажало стиснути, обмежити себе всередині клі, тоді світло, яке не може увійти в клі, залишається зовні, як оточуюче (макіф). А внутрішнє світло - воно світить в клі зсередини, і проходить це світло до половини товщини стінок клі з внутрішньої його сторони. Оточуюче світло - воно світить в клі ззовні, проходячи до половини товщини стінок клі із зовнішньої його сторони. І за допомогою двох світел цих світить клі й очищається.

Ор пнімі

5. Відповідь така: все світло - воно є рівним у єдиній подобі. Немає відмітних властивостей в самому світлі, - тільки зі сторони клі.

6. І коли забажало стиснути, обмежити себе всередині клі. Це означає, що прояв світла обмежений, перебуваючи в залежності від величини клі, - не більше і не менше. Так, авіют бхіни далет продовжує рівень Кетеру, бхіни ґімел - тільки Хохми, а бхіни бет - тільки Біни і т.п.

7. Тоді світло, яке не може увійти в клі, залишається ззовні, як оточуюче (макіф). Існує правило: все, що отримує парцуф всередину, називається внутрішнім світлом. А все, що поки не отримане, але в майбутньому має увійти всередину парцуфу, називається оточуючим світлом. Ейн Соф є першим навколишнім (оточуючим) світлом, яке обіймає тільки АК, тому що зівуґ де-акаа був проведений на екран бхіни далет в пе де-АК. Там піднялося найбільше відбите світло, одягло десять сфірот рош АК до Кетеру, і тісно примикає та знаходиться у злитті з Ейн Соф. Це відбите світло включає і навколишнє світло, що відноситься до Ейн Соф. Бо відбите світло - це все світло, яке відштовхнуте силою екрану від Малхут, і оскільки величина цього відштовхнутого світла становить всю різницю між Ейн Соф, який наповнював собою все існуюче, та між АК, який по відношенню до Ейн Соф є подібним до однієї тонкої лінії, виходить, що все це велике світло Ейн Соф служить оточуючим світлом (ОМ) для АК.

Подібним же чином, кожен рош визначається як ОМ по відношенню до десяти сфірот його ґуф. Тому що зівуґ де-акаа, який відбувається в екрані, що стоїть в пе рош того ж парцуфу і відштовхує світло, яке приходить, щоб не розповсюдилося воно в Малхут цього парцуфу, - в результаті цього все світло, котре не увійшло до клі Малхут, перетворилося на відбите світло, яке вдягається на десять сфірот рош парцуфу. І відбите світло це, що стоїть в рош, включає в собі все те світло, яке не може увійти в парцуф, і називається воно "ор макіф" (ОМ, - оточуюче світло).

(Див. питання 2)

8. А внутрішнє світло - воно світить в клі зсередини, і проходить це світло до половини товщини стінок клі з внутрішньої його сторони. Це вже з'ясовувалося, що чотири бхіни (чотири властивості), які знаходяться в пе де-рош зі сторони клі притягання визначаються там як внутрішнє і зовнішнє. Подібно до стінки (дофен) клі, в якому є чотири перегородки, одна над іншою, коли тільки стінка, що відноситься до внутрішнього, - лише вона відноситься й отримує насолоду, що знаходиться в ній.

Так само і в Малхут рош, яка називається "пе" і є властивістю з найбільшою авіют там, - вона вважається внутрішньою, тобто продовжує, притягує вище світло. Властивості ж з меншою, ніж у неї, авіют визначаються як більш зовнішні, які ніяк не пов'язані безпосередньо з тим же одержуваним там світлом, а служать (призначені) тільки для оточуючого світла. Виходить, що внутрішнє світло (ОП) знаходиться у зв'язку і світить тільки зі сторони внутрішньої частини клі та абсолютно не торкається зовнішньої його частини. Світло ж оточуюче (ОМ) розкривається тільки за допомогою зовнішньої частини клі, і ніяк не торкається воно внутрішньої частини клі.

І не тільки: внутрішня частина клі утримує оточуюче світло від проникнення його всередину клі, бо є тією авіют, яку утримує екран. Так само і зовнішня частина клі - вона якість ахораїм, зворотна сторона по відношенню до внутрішнього світла, тому що знижує його рівень.

(Див. питання 30, 52)

Оскільки ОМ є набагато більшим за ОП, тому зовнішня частина клі, в яку вдягається оточуюче світло (ОМ) повинна бути чистішою й вищою від внутрішньої частини клі, куди вдягається внутрішнє світло (ОП)

4) Нам потрібно, щоби зовнішня половина клі почала світити під впливом оточуючого світла. Це оточуюче світло - дуже велике, але світіння його не минало, через те, що заковтувала, вбирала його стінка клі, і світило воно всередині неї. З огляду на те, що існує віддаленість, відокремленість і велика відмінність між ними, виникла необхідність в тому, щоб внутрішня, найбільш низька частина клі прийшла до подоби із внутрішнім, найважчим світлом, і засвітять одне в іншому. Також і зовнішня, більш піднесена частина клі, - буде світити в ній оточуюче, більш піднесене світло. І якби не було цього, залишилася б зовнішня частина клі без світіння.

Ор пнімі

9. З огляду на те, що існує віддаленість, відокремленість і велика відмінність між ними. Світло вдягається в клі лише за умови, що існує між ними відношення рівності властивостей. І всякий раз, коли властивість клі є чужою щодо світла, відмінність ця відштовхує та відокремлює світло, не дозволяючи йому пройти всередину клі, щоб клі увібрало його в себе. Тому і говориться, що "існує віддаленість та велика відмінність між ними", що відмінність у властивостях розділяє й віддаляє духовні об'єкти один від одного.

10. Виникла необхідність в тому, щоб внутрішня, найбільш низька частина клі прийшла до подоби із внутрішнім, найважчим світлом, і засвітять одне в іншому. Вся велич й достойність внутрішнього світла, вміщені у найважчій і максимально низькій авіют. І виходить тому, що внутрішня частина клі - частина найнижча, важка і з максимальною авіют, - вона дійсно приходить у відповідність з величиною внутрішнього світла.

20. Також і зовнішня, більш піднесена частина клі, - буде світити в ній оточуюче, більш піднесене світло. І якби не було цього, залишилася б зовнішня частина клі без світіння. Бо воно абсолютно позбавлене якостей, притаманних авіют клі, які потрібні для продовження світла та які відсутні в оточуючому світлі. Тому воно співвідноситься тільки з найтоншою, чистою властивістю клі, для того, щоб було між ними відношення подібності властивостей, - те, яке потрібне для поширення світла.

Ще одна причина: якби зовнішня частина клі не була б тоншою, чистішою, не могло би оточуюче світло з'єднатися із внутрішнім світлом

5) Є також інша причина, котра є дуже близькою до першої. Полягає вона в тому, що оточуюче світло пристрасно прагне до поєднання із внутрішнім світлом. І тому якщо б половина стінки клі із зовнішньої його сторони не була б більш тонкою, чистою, то не проходило би в ній оточуюче світло і бракувало б тоді внутрішньому світлу прийняття до себе світла оточуючого. Однак з огляду на те, що половина клі зовнішньої стінки - тонка, з малим ступенем авіют, тому є в оточуючому світлі можливість пройти до половини внутрішньої товщини стінки, і тоді світить одне в іншому. Незважаючи на те, що внутрішня половина стіни не буде тонкою, - немає в цьому побоювань, тому що внутрішнє світло проходить і світить в ній до половини її внутрішньої товщини, хоча і не є тоншим воно.

Ор пнімі

30. Оточуюче світло пристрасно прагне до поєднання з внутрішнім світлом. Це означає, що прагне одягтися у внутрішню частину клі і світити разом із внутрішнім світлом, - наскільки це можливо для нього. Це відбувається внаслідок того, що в результаті повинне воно вдягтися повністю в клі. Адже сказано, що внутрішнє світло - це те, що вже облачилося в клі, а оточуюче світло повинне вдягтися в клі у майбутньому, - тобто протягом усього періоду до кінця виправлення.

40. І тому якщо б половина стінки клі з зовнішньої його сторони не була б більш тонкою, чистою, то не проходило би в ній оточуюче світло і бракувало б тоді внутрішньому світлу прийняття до себе світла оточуючого. Рав додає, тим самим уточнюючи, що якби не була зовнішня його частина більш тонкою, більш підходящою для ОМ, ніколи не змогли б тоді оточуючі світла вдягтися у парцуф хоч скільки-небудь. "То не проходило би в ній оточуюче світло, і бракувало б тоді внутрішньому світлу прийняття до себе світла оточуючого". Що це означає? Внутрішнє світло (ОП) продовжується завжди згори вниз, в ґуф, тільки від якості, що відповідає їй в рош. Наприклад: внутрішнє світло, що належить Малхут де-ґуф, продовжується від Малхут, що знаходиться в рош, яка теж є бхіною далет. А внутрішнє світло клі ЗА де-ґуф продовжується від властивості хотем, що в рош, яка теж є бхіною ґімел. Внутрішнє світло клі Біна де-ґуф, продовжується з озен, що в рош, яка, подібно до неї, є бхіною бет. І так далі.

Але оточуюче світло завжди продовжується від сфіри, що стоїть вище від бхіни, яка проти неї. Так, оточуюче світло, що відноситься до Малхут де-ґуф, продовжується від хотем, від бхіни ґімел. А оточуюче світло ЗА, продовжується від озен - бхіни бет. Подібним же чином відбувається і далі. І це під час першого розповсюдження акудім, коли екран, що стоїть в Малхут, - це бхіна далет.

А під час другого розповсюдження, коли екран, що в Малхут, – він бхіна ґімел, тоді продовжується внутрішнє світло до цієї Малхут з хотем, який теж є бхіною ґімел. А оточуюче світло для тієї ж Малхут продовжується згори, від бхіни, що стоїть вище від тієї, яка проти неї, тобто від озен - бхіни бет, і т.п.

Тепер ми можемо зрозуміти, що Малхут може отримати оточуюче світло лише в тому випадку, якщо буде у неї клі теж згори, від бхіни, що стоїть проти неї в рош, і яку придбала вона, піднявшись в ЗА. ЗА - від світла озен смоль, і т.п. Як сказано про парцуф АБ, що Малхут його – бхіна ґімел, значить, внутрішня частина пе – з хотем, яка є бхіною ґімел, а зовнішня частина пе – вона вище, власне, бхіни, - тобто з бхіни бет, з озен.

Внутрішня частина клі є тоншою, чистішою за його зовнішню частину, тому що внутрішнє світло вміщене в ній, і тому вона є повністю висвітленою ним. Тоді як оточуюче світло світить здалеку у зовнішню частину клі

6) Однак питання до цих пір залишилося невирішеним. Адже бачимо ми достовірно, що внутрішня частина клі є тоншою, чистішою за її зовнішню частину. Відповідь - вона така: хоча внутрішнє світло є меншим за оточуюче світло, разом з тим, обмежене воно внутрішньою частиною клі, і тому клі отримує повне світіння від нього. Але оточуюче світло, хоча це і велике світло, але через те що не було скорочене разом із клі та не перебуває з ним у злитті, тому не світить настільки у зовнішній частині клі, як світить світло внутрішнє у внутрішній частині клі. І цим, безсумнівно, розкриється все вірно.

Ор пнімі

50. Адже бачимо ми достовірно, що внутрішня частина клі є тоншою, чистішою за її зовнішню частину. Виникає питання: в кінці кінців ми знаходимо, що зовнішнє в келім є менш важливим, ніж внутрішнє, і світить по-іншому. Однак якщо зовнішня частина келім отримує від оточуючого світла, який є набагато більшим за внутрішнє світло, то повинно було бути навпаки.

60. Відповідь - вона така: хоча внутрішнє світло є меншим за оточуюче світло, разом з тим, обмежене воно внутрішньою частиною клі. Бо рівень світла відміряний і обмежений максимальною авіют клі таким чином, що якби авіют була меншою, то і величина світла була б меншою. Тому авіют клі отримує повне світіння, адже авіют в такому випадку зовсім не є перешкодою для світла, а навпаки, - збільшує його. І тому внутрішня частина клі - вона є дуже тонкою, хоча світло - невелике.

70. Але оточуюче світло, хоча це і велике світло, але через те, що не було скорочене разом із клі та не перебуває з ним у злитті. Оскільки немає там клі притягання, щоб продовжити це світло в зівузі де-акаа, тому світло це не вдягається у внутрішню його частину. І тому світло це не знаходиться у злитті, в поєднанні з клі через те, що невелика авіют, яка неодмінно знаходиться в зовнішній частині клі, є в ній через це зміна форм щодо цього абсолютно тонкого світла, - таким чином, що величина авіют, яка вміщена в зовнішній частині клі, зменшує світло. І якщо була б (зовнішня частина клі) ще тоншою, то отримало б (клі) набагато більше оточуюче світло. Тому все зовнішнє клі не таке вже й тонке, тому що авіют його визначається як великий недолік, ущербність, внаслідок чого відокремлене (клі) від світла та не поєднується з ним. І тому не дивлячись на те, що світло його велике, але не світить воно у зовнішній частині клі так, як внутрішнє світло світить у внутрішній частині клі.

Чим нижче знаходиться світ, тим більше бракує в ньому досконалості. До світу Некудім було п'ять внутрішніх і п'ять оточуючих (світел), і зміни відбувалися відповідно до того, наскільки відбувалося зближення оточуючих із внутрішніми

7) Вищі світи, - чим нижче ступенем вони знаходяться, тим більше бракує їм досконалості. Тому до світу Некудім знаходилися п'ять видів світел внутрішніх і п'ять оточуючих в розкритому стані. Відмінність між ними в тому, що в тих (до Некудім) - були близькими оточуючі з внутрішніми, а в цих - знаходяться у більшому віддаленні.

Ор пнімі

80. Вищі світи, - чим нижче ступенем вони знаходяться, тим більше бракує їм досконалості. Що вони поступово зменшуються внаслідок стоншення, очищення екрану. Так, другий парцуф АК, в екрані якого була тільки авіют бхіни ґімел, зменшився від світла Кетеру, і рівень його досягає лише до Хохми. Третій парцуф, де була лише авіют бхіни бет, став меншим на величину світла Хохми, і рівень його - тільки до Біни. Так само - і в світах.

90. Тому до світу Некудім знаходилися п'ять видів світел внутрішніх і п'ять оточуючих в розкритому стані. Тобто, саме в головах (рошим) парцуфів, від Малхут, що стоїть в рош, і вгору. Але від Малхут рош і вниз, навіть в першому парцуфі АК не було більше п'яти внутрішніх (світел) і двох оточуючих.

(Див. питання 123)

Від Некудім і нижче немає більше, ніж п'ять внутрішніх і двох оточуючих (світел), але і менше цього не може бути

8) Однак від світу Некудім і нижче, - а це світ Ацилут, - був один недолік: що не розкрилися в них у всіх деталях більш ніж п'ять внутрішніх світел і два оточуючих світла. А саме: оточуюче - для єхіда й оточуюче - для хая. Але для інших трьох внутрішніх (світел), - немає в них властивостей оточуючих (світел) зі сторони НАРАН, тільки зі сторони єхіда та хая, які є оточуючими для всіх, а не для них самих. Але є в них зміни і недоліки ще й інші, - в послідовності парцуфім і світів. Але загальне для них правило, - що не може бути менше п'яти внутрішніх і двох найвищих оточуючих.

Ор пнімі

100. Що не розкрилися в них у всіх деталях більш ніж п'ять внутрішніх світел і два оточуючих світла. А саме: оточуюче - для єхіда і оточуюче - для хая. Навіть в рошим парцуфів, що після світу Некудім, немає більше п'яти внутрішніх і двох оточуючих. Це є наслідком підйому нижньої гей (Малхут) в ейнаїм (Хохма в рош парцуфу), що означає поєднання міри рахамім (милосердя) із дін (справедливості, заборони, закону), яке відбулося там. А оскільки місцем зівуґу стала Хохма, що стоїть в рош, - тобто ейнаїм, - внаслідок цього Біна, ЗА і Малхут рош опинилися поза рош, вийшли у властивість, що спрямована згори вниз, яка є властивістю ґуф. Тому залишилися у властивості рош тільки Кетер і Хохма.

200. Але для інших трьох внутрішніх (світел), - немає в них властивостей оточуючих (світел) зі сторони НАРАН, тільки зі сторони єхіда та хая, які є оточуючими для всіх, а не для них самих. Два оточуючих світла, - єхіда і хая, - є оточуючими також і для трьох нижніх світел НАРАН, але не як НАРАН, а як єхіда та хая. Все це сказано про оточуючі (світла) загальні, але в окремих оточуючих завжди є п'ять внутрішніх і п'ять оточуючих (світел). Це тому, що не може бути світло, в якому не було б внутрішнього і оточуючого.

Глава 6

З'ясовує повернення світел до їхнього джерела, до Творця, для отримання своєї оплати

Містить двадцять два пункти: 1. В першому розповсюдженні акудім світла не народилися повноцінними, тому повернулися до своїх коренів для сповнення. І за допомогою цього створюється клі. 2. У першому розповсюдженні були світла: тонке світло, - пряме світло (ОЯ), і більш грубе світло, - відбите світло (ОХ). І вони були пов'язані одне з одним. Коли вийшли, видалилися вони до коренів своїх, то залишилося тільки грубе світло внизу, яке не могло піднятися. Додалася його авіют, і було створене клі. 3. Хоча повернулося світло на своє місце під час другого розповсюдження на екран бхіни ґімел, грубе світло при цьому не перестало бути властивістю клі, тому що в другому розповсюдженні бракувало світла Кетеру. 4. Перше розповсюдження акудім вийшло тільки в нефеш. 5. В акудім народження келім відбувалося знизу вгору. Спочатку - клі Малхут і в кінці - Кетер. І це є протилежним тому, що було в Некудім, де келім народжувалися згори вниз. 6. Спочатку вийшла Малхут рівня нефеш, потім, коли вийшов Єсод рівня нефеш, додалося від нього до Малхут світіння руах. 7. Світло руах приходить від ВАК ("вав кцавот", - досл. шість кінців, закінчень, - шість сфірот ЗА) де-ЗА, тому світло руах почало проявлятися в Єсоді та прийшло у досконалість із приходом Хеседу де-ЗА. 8. Хасадім - це ХАҐАТ НЕГ, які відповідають п'яти бхінот КАХАБ ТУМ. Єсод є не окремою хесед, а такою, що об'єднує, включає в собі всі п'ять хасадім ХАҐАТ НЕГ. 9. Коли вийшов Єсод де-ЗА, розкрилася загальна нефеш де-ЗА, а коли вийшов Год - розкрилося перше закінчення (перший кінець) нефеш де-ЗА, і т.п., - доки не сповнилися шість закінчень (вав кцавот). 10. Кожний прояв із ХАҐАТ НЕГ, - коли всі вони вийшли, то дали загальне світіння нефеш в Єсод, але в самих п'яти властивостях одне не додає до іншого нічого. 11. Коли Біна народилася, по відношенню до себе вона була нефеш, руах для ЗА, і нешама - для Малхут. Коли вийшла Хохма, то по відношенню до себе вона - нефеш, для Біни - руах, і т.п. І коли вийшов Кетер, - був він в нефеш по відношенню до себе, руах - для Аба, і т.п. 12. Коли вийшов Кетер, в ньому була тільки нефеш. Але і ця властивість не залишилося в ньому, видалившись до джерела. 13. Коли прийшов Кетер, були у Малхут НАРАНХАЙ; у інших сфірот - не було, і були змушені повернутися до джерела. 14. Кетер - вийшов останнім, а повернувся першим. Малхут - вийшла першою, а повернулася останньої. 15. Коли Кетер вийшов, Малхут піднялася в місце Єсоду, отримавши за рахунок цього оточуюче (світло), яке відноситься до хая. ЗА отримав єхіда, Біна - хая, а Хохма - нешама. 16. Коли піднялася Хохма, в Біні додалася єхіда, ЗА при цьому отримав оточуюче (світло), що відноситься до хая, а Малхут - оточуюче єхіда. 17. Коли піднялася Біна, в ЗА додалося оточуюче (світло) єхіда, і більш цього не додалося ні в ЗА, ані в Малхут. 18. Кожна властивість складається з десяти сфірот, які включаються в п'ять, як у внутрішні, так і в оточуючі. 19. У десяти сфірот рош є п'ять світел внутрішніх і п'ять світел оточуючих. Але від пе АК і нижче є лише п'ять внутрішніх і два оточуючих, - єхіда та хая. 20. У той час як піднімався Кетер до джерела, зникло розкриття єхіда з Малхут. 21. Коли Кетер закінчив свій підйом до джерела, повернулося розкриття єхіда до Малхут. 22. Під час підйому Хохми до джерела розкриття хая віддалилося від Малхут, а коли завершила Хохма свій підйом, повернулося розкриття хая до Малхут.

У першому розповсюдженні акудім світла не народилися повноцінними, тому повернулися до своїх коренів для сповнення. І за допомогою цього створюється клі

1) З'ясуємо походження цих світел, що називаються "акудім" (досл. пов'язані). Під час виходу вийшли вони неповними. Причиною цього є те, що наміром Творця було створення зараз початку формування келім, щоб облачити світло для потреб тих, хто отримує його, аби змогли отримати. А оскільки вийшли неповними і незавершеними, повернулися, для того, щоб піднятися до своїх коренів, виправитися й сповнитися. І за допомогою цього було створене клі.

Ор пнімі

1. З'ясуємо походження цих світил, які називаються "акудім" (досл. пов'язані). Під час виходу вийшли вони неповними. Сталося це внаслідок того, що тільки Малхут отримала п'ять внутрішніх НАРАНХАЙ повністю. Але решта дев'ять сфірот були неповними. Так, в ЗА був відсутній Кетер (єхіда), в Біні при цьому бракувало й Хохми (хая), в Хохмі була відсутня і нешама, а в Кетері бракувало також руах. Зовнішні келім для світел оточуючих були відсутні там повністю.

2. А оскільки вийшли неповними й незавершеними, повернулися для того, щоб піднятися до своїх коренів, виправитися і сповнитися. Бо світла оточуючі та світла внутрішні, - відбувалося між ними взаємне співударяння. Внаслідок цього очистилися і піднялися до свого кореня, - до пе, - отримавши там належну їм оплату.

У першому розповсюдженні були світла: тонке світло, - пряме світло (ОЯ), і більш грубе світло, - відбите світло (ОХ). І вони були пов'язані одне з одним. Коли вийшли, видалилися вони до коренів своїх, то залишилося тільки грубе світло внизу, яке не могло піднятися. Додалася його авіют, і було створене клі

2) Справа в тому, що звичайно ж якість, властивість келім була тільки в потенціалі, а не існувала ще реально, перебуваючи в світлі. Була вона у вигляді світла, тільки більш густого і грубого, та приєднана своєю сутністю до нього, і тому властивість його (клі) ще не розкрилося. Тому, коли вийшло це світло, пройшовши через пе назовні, вийшло все у змішаному стані, разом. А коли повернулися для того, щоб піднятися і доповнитися, тоді звичайно ж, внаслідок виходу світла за межі пе, те ж світло, що являє собою якість, властивість келім, - тобто світло більш грубе, набуло тепер додаткової авіют. В результаті цього воно теж тепер не в змозі повернутися до свого джерела, подібно до того, як це було спочатку. І відокремилося більш тонке світло від нього та піднялося до свого джерела. І тоді додалася в цьому грубому світлі більша авіют, на додаток до власної, завершивши тим самим клі та залишившись ним.

Ор пнімі

3. Справа в тому, що звичайно ж якість, властивість келім була тільки в потенціалі. Наслідок десяти сфірот рош, коли відбите світло вдягається там знизу вгору. Це ще тільки потенційне облачання, але не те, що відбувається в дійсності, - по-справжньому в реальній дії.

4. Було воно у вигляді світла, тільки більш густого і грубого. Відбите світло, яке вдягається та приймає (ОЯ) для десяти сфірот рош знизу вгору, воно визначається як келім, що знаходяться там. А по відношенню до прямого світла воно називається світлом густим і грубим, тому що є якістю світла, яке видаляється, світла, котре не було отримане в Малхут внаслідок відбиваючої сили екрану. Це відбите світло розширює клі Малхут де-рош до десяти сфірот від Малхут і вниз, розповсюджуючись разом із Малхут від пе далі вниз, і здійснюється реальне облачання, зване "ґуф" (тіло) парцуфу. А після видалення цього розповсюдження з відбитого світла, котре облачає, залишилося це відбите світло внизу, у вигляді по-справжньому густого світла.

5. Та приєднана своєю сутністю до нього, і тому властивість його (клі) ще не розкрилося. Оскільки відбите світло поєднане із самою суттю прямого світла, та є чистим і тонким подібно до нього, без будь-якої відмінності. І хоча це світло відштовхування, яке є властивістю дін, - мірою суду, - при всьому тому розкрито це тільки по відношенню до клі отримання. Тоді як в рош, де відсутнє будь-яке облачення, це не визначається як дін. Навпаки, повністю визначається як джерело милості - рахамім. Адже це воно продовжує, пов'язуючи із десятьма сфірот прямого світла, доки не приводить їх згори вниз, всередину ґуф. Тому і мовиться, що воно знаходиться у поєднанні з самою суттю прямого світла, - настільки, що неможливо визначити якусь відмінність між ними.

6. Тому, коли вийшло це світло, пройшовши через пе назовні, вийшло все в змішаному стані, разом. Навіть згодом, коли вийшло відбите світло за межі рош і розповсюдилося разом із прямим світлом згори вниз для облачання в ґуф, ще невиразною є тут різниця між прямим світлом і відбитим, яке вдягається на нього та являє собою клі. Вони немов перемішані разом. Причина в тому, що авіют, котра розкривається у відбитому світлі під час розповсюдження його згори вниз, - немає в ній ніякого недоліку або ущербності. Вона не є темнішою по відношенню до прямого світла, що вдягнене всередину неї. Навпаки, - в авіют вся його цінність і величина його рівня, і якщо хоча б трохи бракувало у нього власної авіют, бракувало б йому рівня його світла. І тому вони є рівними за ступенем важливості, і визначаються як такі, що змішані разом.

(Див. питання 43)

7. А коли повернулися для того, щоб піднятися і доповнитися, тоді звичайно ж, внаслідок виходу світла за межі пе, те ж світло, що являє собою якість, властивість келім, - тобто світло більш грубе, набуло тепер додаткової авіют. Авіют його визначається як недолік і як низький стан. В ньому помітна стадія обмеження (бхінат дін), яка була включена до нього ще тоді, коли воно перебувало у рош, тобто властивість світла, що виявляється під час виверження, видалення, а також обмеження (дін). Адже до цих пір це ніяк не визначалося з огляду на те, що важливим вважалося продовження (світла), облачання, - те, що робить відбите світло. Але тепер, коли пряме світло видалилося з нього, і воно припинило бути облаченням для прямого світла, тепер розкрилася притаманна йому міра обмеження, суду.

(Див. питання 12)

8. У результаті цього воно теж тепер не в змозі повернутися до свого джерела. Тобто для того, щоб бути включеним у відбите світло рош, подібно до прямого світла. З огляду на те що це відбите світло, яке поширилося і спустилося вниз, - воно є повною протилежністю відбитому світлу рош, яке стоїть там в напрямку знизу вгору. Це означає, що віддаляє воно себе від облачення. Тому віддалені вони одне від одного з кінця в кінець, а воно залишилося внизу.

9. І відокремилося більш тонке світло від нього і піднялося до свого джерела. І тоді додалася в цьому грубому світлі велика авіют. Крім тієї авіют, що є в нього з моменту його виникнення, - те, що є воно світлом виверження та обмеження, додалася у нього додаткова авіют. Сталося це внаслідок того, що залишилося воно внизу, без світла, і темрявою цією є якість нової авіют, якої не було в ньому до поширення згори вниз. Ця нова авіют буде називатися далі по імені "ахораїм" (зворотна сторона).

Хоча повернулося світло на своє місце під час другого розповсюдження на екран бхіни ґімел, грубе світло при цьому не перестало бути властивістю клі, тому що в другому розповсюдженні бракувало світла Кетеру

3) Якщо сказати, що коли повернеться більш тонке світло для того, щоб спуститися й розповсюдитись в клі, тоді знову очиститься клі, стане тоншим, як і раніше, і відбудеться скасування його як клі, - відповідь на це така: тому що не всі десять сфірот з тих, що піднеслися до свого джерела, повернулися, щоб спуститися знову. Тільки дев'ять нижніх спустилися, а вища, - Кетер, - залишається завжди із джерелом. Знаходимо тим самим, що світло Хохми, воно повернулося для облачання в клі Кетеру, - так само і всі інші сфірот. І тепер в змозі келім отримати це менше, ніж спочатку, світло. (Див. питання 70)

Ор пнімі

10. Якщо сказати, що коли повернеться більш тонке світло для того, щоб спуститися й розповсюдитися в клі, тоді знову очиститься клі, стане тоншим, як і раніше, і відбудеться скасування його як клі. Тому що після того, як пряме світло розповсюдилося в ньому знову, і було б обмежене всередині його авіют як і раніше, величина цієї авіют продовжує більше світло, бо світло і це клі знаходяться разом в змішаному стані. Але якщо так, - то звідки згодом народжується у нас відчуття відмінності між світлом і клі?

(Див. питання 71)

20. Тільки дев'ять нижніх спустилися, а вища, - Кетер, - залишається завжди із джерелом. Знаходимо тим самим, що світло Хохми, воно повернулося для облачання в клі Кетеру, - так само і всі інші сфірот. Виходить, що кожній сфірі бракує наповнення світлом, що призначене для неї. Адже світло Хохми не наповнює клі, яке призначене для Кетера, а світло Біни не наповнюю клі, що відноситься до Хохми, і т.п. Таким чином, в кожному клі залишається якась величина авіют, яка не є облаченням світла, від якої ще не відокремилась та додаткова авіют, що придбана під час першого виверження. І це залишилося більшим проявом для клі щодо світла.

(Див. питання 72)

Перше розповсюдження акудім вийшло тільки в нефеш

4) Необхідно знати, що всі народилися у властивості нефеш. Про це говорить нам вислів: "Поклявся Творець у своїй душі (івр. бе-нафшо, - досл. в його нефеш)". Так Ацилут, який називається "Некудім", і він же називається "АВАЯ", - служить тому, хто є більшим за нього, - і це світ Акудім, який вийшов тільки в стані нефеш. Заглибся в це, і ти побачиш, наскільки високим є задум Творця. Адже навіть найвищий зі світів Акудім являє собою всього лише властивість нефеш.

Ор пнімі

30. Необхідно знати, що всі народилися у властивості нефеш. Передують цьому три обставини.

1) Послідовність приходу світел така, що спочатку приходить нефеш в клі Кетеру. Коли приходить світло руах в клі Кетеру, опускається нефеш в клі Хохми, а руах одягається в клі Кетеру. А коли приходить світло нешама в клі Кетеру, опускається руах в клі Хохми, а нефеш - в клі Біни, і т.п. Подібним чином продовжується до тих пір, поки не приходить єхіда в клі Кетеру, а нефеш - в клі Малхут.

2) Велич світла залежить від кількості келім, що існують у світла. Якщо є у нього одне клі, - немає у нього нічого, крім нефеш. Якщо є у нього два клі, є у нього два світла - нефеш, руах. І так - далі, доки не буде у нього п'ять келім, тоді є у нього НАРАНХАЙ.

3) Кожен нижчий, який проходить через вищого, залишає там свій корінь. Тому все світло, що приходить в Кетер - це тільки нефеш того ж світла. Наприклад: якщо приходить нефеш в клі Кетеру, то це тільки нефеш де-нефеш, а якщо приходить руах в Кетер, то це тільки нефеш де-руах. Так само і з нефеш де-нешама.

Це відбувається внаслідок того, що є у нього одне клі, яке отримує тільки нефеш. Якщо ж руах приходить в Кетер, а нефеш опускається в Хохму, виходить, що залишила корінь свій в Кетері, і він світить їй властивістю руах де-нефеш. І тоді є у нефеш двоє келім - Кетер і Хохма, і є у неї нефеш-руах де-нефеш. Подібним же чином, коли прийшло світло нешама в клі Кетеру, воно є нефеш де-нешама, тому що це одне клі. А нефеш опускається в Біну, руах же, з коренем цієї нефеш, тобто з руах де-нефеш, опускається в клі Хохми. Корінь же нефеш, який залишився в Кетері, виростає до нешама де-нефеш, і є тепер у нефеш НАРАН й троє келім. А у руах - двоє келім: його корінь, що знаходиться в Кетері, - це руах де-руах, і в Хохмі - нефеш де-руах. У нешама є одне клі і нефеш де-нешама.

Подібним же чином відбувається і з іншими, доки нефеш не прийде в Малхут. Це означає, що тоді придбала вона п'ять келім, і є у неї НАРАНХАЙ де-нефеш: нефеш її власного рівня і ЙАХАНАР від тих келім, через які вона пройшла. Так само і світло руах, коли приходить в Кетер, - він тільки нефеш де-руах. Але коли приходить на своє місце, є у нього нефеш його рівня і ЙАХАН від тих трьох келім, через які він пройшов. І так триває далі, в тій же послідовності.

Всі п'ять світел НАРАНХАЙ під час перебування в своєму власному місці визначаються тільки як нефеш, інші ж світла вони отримують від келім, через які пройшли і в яких залишили свої корені.

В акудім народження келім відбувалося знизу вгору. Спочатку - клі Малхут і в кінці - Кетер. І це є протилежним тому, що було в Некудім, де келім народжувалися згори вниз

5) І ось вийшли всі десять сфірот, але не вийшли вони всі разом, тільки властивість Малхут зі світу Акудім вийшла спочатку. На противагу тому, що було в світі Некудім. (Див. питання 80)

Спочатку вийшла Малхут рівня нефеш, потім, коли вийшов Єсод рівня нефеш, додалося від нього до Малхут світіння руах

6) І Малхут ця вийшла тільки як нефеш, тому що немає сфіри, в якої не було б НАРАН, як відомо, - тільки вийшли вони зараз в нефеш. Отже спочатку вийшла Малхут у властивості нефеш, потім, коли вийшла властивість Єсод, в ньому відкрилося тільки властивість нефеш щодо самого Єсоду. Однак додалося світіння в Малхут, - в ній відкрилася властивість руах.

Ор пнімі

40. Отже спочатку вийшла Малхут властивістю нефеш. У світі Некудім келім передували світлам, тому що спочатку вийшли келім КАХАБ, ЗА і Малхут з решимот парцуфу САҐ. Потім прийшли всі світла в Кетер, і Кетер дав в Хохму дев'ять світел, Хохма передала в Біну вісім світел, і т.п., поки Малхут не отримала своє світло на завершення всього. Але в Акудім келім були створені внаслідок стоншення, очищення в якості "істаклут бет". Коли першою очистилася бхіна далет і стала клі Малхут, потім очистилася бхіна ґімел, ставши клі ЗА, і т.п. Але клі Малхут народилося ще до всіх.

50. Потім, коли вийшла властивість Єсод, в ній відкрилося тільки властивість нефеш щодо самого Єсоду. Хоча світло Єсод - руах, але все одно є в ньому тільки частина нефеш де-руах і нічого більше. Адже кожна властивість, що приходить в Кетер, - є в ній тільки Кетер. Так само і кожна властивість на своєму місці, - є в ній тільки її власна нефеш, інші вона отримує від келім, через які пройшла.

60. Однак додалося світіння в Малхут, - в ній відкрилася властивість руах. Тому що коли простягнувся до ступеня руах, продовжився він в клі, що належить Кетеру. І тоді спускається нефеш в клі Хохми, а корінь її, що залишила в Кетері, став їй руах де-нефеш. А оскільки основою руах є ЗА, у якого шість сфірот, тому і руах ділиться на шість ступенів: ХАҐАТ НЕГІ.

І коли Єсод приходить від ВАК, що відносяться до руах, в клі Кетеру, тоді нефеш досягає загальної руах, яка відноситься до нефеш. Про це сказано, що коли вийшло світло Єсоду в ґуф, "додалося світіння в Малхут від того, що розкрилася в ній якість руах". І в подальшому, після того, як прийшло світло Біни в ґуф, Малхут виявляється такою, що одержує від нього світло нешама; ЗА при цьому отримує від нього тільки руах.

Світло руах приходить від ВАК де-ЗА, тому світло руах почало проявлятися в Єсоді та прийшло до досконалості з приходом Хеседу де-ЗА

7) Причиною є те, що внутрішня основа руах приходить від ВАК, як відомо. Тому після того, як прийшов Єсод, почала розкриватися в Малхут властивість руах і не завершується повністю до тих пір, поки не вийшов весь ВАК - від Єсоду до Хеседу. І тоді завершується повністю властивість руах, що в Малхут. У міру приходу кожного з них розкривалася в Малхут одна з властивостей руах.

Ор пнімі

70. Тому після того, як прийшов Єсод, почала розкриватися в Малхут властивість руах і не завершується повністю до тих пір, поки не вийшов весь ВАК. ЗА - це тільки одна бхіна, - бхіна ґімел з чотирьох вже відомих нам. Але є в ньому шість проявів, які називаються: ХАҐАТ НЕГІ. Тому світло руах приходить у цілісний стан тільки після облачання його в ці шість келім. І про це сказано, що світіння руах, яке Малхут отримує від ЗА, не є завершеним, перш ніж не розкриється весь його ВАК, бо тоді ЗА приходить у цілісний стан.

(Див. питання 115)

Хасадім - це ХАҐАТ НЕГ, що відповідають п'яти бхінот КАХАБ ТУМ. Єсод є не окремою хесед, а такою, що об'єднує, включає у собі всі п'ять хасадім ХАҐАТ НЕГ

8) Єсод не підпадає під загальне правило ВАК, тому що вони тільки п'ять хасадім, - від Хеседу до Году. Єсод не бере для себе окрему хесед, а включаються в нього ці п'ять проявів, закінчень. Таким чином властивість, що узагальнює руах, - це те, що розкрилося в Малхут із приходом Єсоду. Але по виході Году або Нецаху, або в міру виходу інших сфірот розкривалися тоді властивості закінчень руах, які проявляються в Малхут.

Ор пнімі

80. Єсод не підпадає під загальне правило ВАК, тому що вони тільки п'ять хасадім, - від Хеседу до Году. Є в цьому розуміння первинного, істинного, яке вимагатиме від нас додаткового поглиблення. Оскільки насправді немає в десяти сфірот більш, ніж п'яти бхінот. Це корінь (шореш) всього, який називається "Кетер", і чотири бхіни: Хохма, Біна, ЗА і Малхут. І п'ять цих бхінот визначаються ще безпосередньо в прямому світлі, про що говорилося в першій частині. Те, що розрізняємо ми в бхіні ґімел шість сфірот: ХАҐАТ НЕГІ, - це ніяк не є додаванням до п'яти початкових бхінот. Просто вони є особливим проявом тих же п'яти бхінот, - як проявляються вони, будучи включеними до ЗА. Включення це відбувається наступним чином: три сфіри КАХАБ, будучи прийнятими в ЗА, зменшуються в ньому до властивості трьох сфірот ХАҐАТ, його сфіра Нецах - це власне його, ЗА, властивість, а сфіра його Год - це наслідок включення до нього Малхут.

Є багато позитивного в тому, що проявляються знову, об'єднуючись в ЗА, п'ять бхінот. Це дуже велика справа. У загальному його прояві все світло, що отримується в парцуф, розрізнюється у вигляді двох властивостей: світло Хохма і світло хасадім, і є між ними величезна різниця. Частково про це говорилося вже в першій частині. Світла ці називаються також: світло ҐАР (абревіатура слів: "ґімел рішонот", - три перших сфіри) і світло ВАК. Адже світло Хохма проявляється тільки в трьох перших сфірот: Кетері, Хохмі, Біні. Або вони ж: єхіда, хая й нешама. Але в руах і нефеш, якими є ЗА і Малхут, - в них є тільки світло хасадім, - навіть в їхніх ҐАР.

Через те, що три перші сфіри ЗА, - КАХАБ, - являють собою лише властивість світла хасадім, тому вийшла у нас особлива відзнака (цих) трьох перших бхінот, - що і вони являють собою тільки світло хасадім. Таким чином, є два види трьох перших бхінот, - або від світла Хохма, або від світла хасадім. Коли ці три перші бхіни являють собою властивість світла Хохма, вони визначаються іменами: Кетер, Хохма, Біна. А коли представляють вони властивість світла хасадім, визначаються іменами: Хесед, Ґвура, Тіферет, - тобто як у ЗА. І тому іноді ми називаємо п'ять бхінот як КАХАБ, ЗА і Малхут. І це тоді, коли три перші бхіни - це світло Хохма. А іноді ми називаємо їх ХАҐАТ, НЕГ, або п'ять хасадім. Відбувається це коли ҐАР, - вони тільки зі сторони світла хасадім. І слід завжди пам'ятати це правило.

Разом з тим ці п'ять хасадім, - ХАҐАТ НЕГ, - не є п'ятьма стадіями авіют, подібно до п'яти початкових, об'єднуючих властивостей. Тому що світло хасадім - це не що інше, як тільки бхіна ґімел, і називається "світло руах". Таким чином, немає ніякої якісної відмінності між авіют цих шести сфірот ХАҐАТ НЕГІ.

(Див. питання 18-19)

90. Єсод не бере для себе окрему хесед, а включаються в нього ці п'ять проявів, закінчень. Крім п'яти властивостей немає тут нічого більш, як уже говорилося. Тому сфіра Єсод визначається як третя з п'яти узагальнюючих властивостей, зі сторони взаємопроникнення міри рахамім і дін та взаємодії між ними. Таким чином, що п'ять цих бхінот, - ХАҐАТ НЕГ, - кожна з них окремо і є цими рахамім і дин. Зі сторони рахамім називаються вони "п'ять хасадім", а зі сторони дін вони називаються "п'ять гвурот". У сфірі Єсод відбувається взаємодія між мірою милосердя (рахамім) та мірою обмеження, суду (дін), і там же включаються п'ять хасадім і п'ять гвурот одне в одне, отримуючи разом підсолодження (пом'якшується обмежуюча властивість дін за рахунок проникнення властивостей Біни). Звідси отримують вони можливість свого впливу на Малхут. Про це і сказано, що "Єсод не бере для себе окрему хесед, а включаються в нього ці п'ять проявів, закінчень".

(Див. питання 19, 29)

Коли вийшов Єсод, що належить ЗА, розкрилася загальна нефеш де-ЗА, а коли вийшов Год - розкрилося перше закінчення, перший прояв нефеш де-ЗА, і т.п., доки не сповнилися всі шість закінчень (вав кцавот)

9) Все це - щодо властивості Малхут, але те, що стосується вав кцавот (шести проявів сфірот в ЗА), це проходить наступним чином. З виходом Єсоду розкривається узагальнююча якість п'яти проявлених сфірот ЗА, але тільки рівнем нефеш. Але коли приходить Год, тоді розкривається один з проявів, що відносяться до нефеш де-ЗА. І так відбувається до тих пір, поки не доходять до цілісного стану всі вав кцавот.

Кожен прояв з ХАҐАТ НЕГ, коли всі вони вийшли, то дали загальне світіння нефеш в Єсод, але в самих п'яти властивостях одна не додає до іншої нічого

10) Існує ще одна відмінність між Єсодом та іншими п'ятьма проявами сфірот. Полягає воно в наступному: коли прийшов Год, дав він знову свою загальну силу в Єсод, тільки властивість нефеш. Так само - і в усіх інших, доки не вийшов Хесед, який теж дав по виході свою загальну силу в Єсод. Але в інших п'яти проявах прихід однієї зі сфірот абсолютно нічого не додавав до іншої, тому що всі вони є рівними. Тільки коли завершилися всі шість, виходить тоді, що і весь ЗА прийшов до свого досконалого стану на рівні нефеш.

Ор пнімі

100. Але в інших п'яти проявах прихід однієї з сфірот абсолютно нічого не додавав до іншої, тому що всі вони є рівними. З огляду на те, що Єсод - це тільки властивість, що включає в собі п'ять проявів сфірот, а тому має він знаходитися під їх впливом. І тому, коли приходить кожна зі сфірот, він наповнюється та вдосконалюється. При цьому самі ці п'ять сфірот є відмітними одна від одної за властивостями, подібно до п'яти основних бхінот. Тому одна не додає нічого іншій, тому що вони відокремлені одна від одної кожна власною якістю.

Коли вийшла Біна, по відношенню до себе вона була нефеш, руах - для ЗА і нешама - для Малхут. Коли вийшла Хохма, то по відношенню до себе - вона нефеш, для Біни - руах і т.п. І коли вийшов Кетер - був він нефеш по відношенню до себе, руах - для Аба і т.п.

11) Після цього вийшла Біна тільки в нефеш по відношенню до себе, властивістю руах для ЗА і властивістю нешама для Малхут. Потім вийшла Хохма: нефеш по відношенню до себе, руах - для Біни, нешама - для ЗА і хая - для Малхут. І після цього виходить Кетер: у вигляді нефеш по відношенню до себе, руах - для Аби, нешама - для Іми, хая - для ЗА та єхіда - для Малхут.

Ор пнімі

200. Тому що коли прийшла в Кетер, то було у неї тільки одне клі, яке могло отримати тільки нефеш. І тоді опускається руах в клі Хохми, а корінь його, що залишився в Кетері, стає руах для ЗА. З ним спускається також руах, що відноситься до нефеш, в клі Хохми. Корінь же нефеш, що залишився в Кетері, - тому що ніщо не зникає в духовному, - обернувся на нешама де-нефеш. Таким чином, є тепер у нефеш НАРАН, у руах - НЕР і у нешама - нефеш.

Так само, коли вийшла Хохма і прийшла в клі Кетеру, є у неї там тільки нефеш, що відноситься до хая. Тоді опускається нефеш, що відноситься до нешама, в клі Хохми з нешама де-нефеш і з руах де-руах. Корінь нефеш, що залишився в Кетері, став тепер хая де-нефеш, а корінь руах, що залишився в Кетері, став тепер нешама де-руах, і корінь нешама, що залишився в Кетері, став тепер руах де-нешама. Таким чином, на ступеню знаходиться на даний момент нефеш, яка відноситься до хая, НЕР, що відносяться до нешама, НАРАН, що відносяться до руах, і НАРАНХАЙ, що належать нефеш.

І коли вийшло світло єхіда в клі Кетеру, - немає у нього нічого, крім своєї нефеш, тому що є у нього тільки одне клі. І тоді спускається хая в клі Хохми, а з нею руах де-нешама з нешама де-руах і з хая де-нефеш. Корінь хая, що залишився в Кетері, стає руах для хая, а корінь нешама, що залишився в Кетері, стає нешама для нешама, і т.п.

І немає в цьому ніяких складнощів. Адже рав каже, що відбите світло, яке піднімається в акудім та облачає собою пряме світло, робить всі келім відповідними одному рівню. Рівень кожного з них - Кетер.

Справа в тому, що тут виходять КАХАБ ТУМ у висоту й КАХАБ ТУМ у товщину авіют. Тобто Кетер, Хохма, Біна, Тіферет і Малхут, взяті п'ять разів, - кожна в авіют кожної. Тоді немає між ними ніякої різниці. Але Кетер, Хохма, Біна, Тіферет і Малхут, що стоять в висоту, звичайно ж відрізняються одна від іншої. Так, в його Кетері є тільки нефеш, що належить Кетеру, в Хохмі - тільки НЕР де-хая, в Біні - НАРАН де-нешама, і т.п.

Коли вийшов Кетер, в ньому було тільки (світло) нефеш. Але і ця властивість не залишилася в ньому, видалившись до джерела

12) Адже коли прийшов Кетер, - останній з усіх, - вийшов він тільки на рівні нефеш. Про це говорить нам вислів: "Поклявся Творець своєю нефеш...". Але навіть і ця властивість нефеш, яка відноситься до Кетера, не залишилася в світі Акудім, бо повернулася і зникла, залишившись у злитті з місцем свого витоку.

Ор пнімі

300. Рівень Кетер продовжується тільки за допомогою бхіни далет. Вона не оновилася знову зівуґом де-акаа після того, як відбулося її стоншення виходом першого розповсюдження акудім. Тому що бхіна далет не залишила після себе решимо, як сказано у рава. Тому з цього моменту зникло це велике світло і надалі з усіх парцуфів та світів.

(Див. питання 114)

Коли прийшов Кетер, були у Малхут НАРАНХАЙ; у інших сфірот не було і були змушені повернутися до джерела

13) Однак коли прийшов Кетер, Малхут виявляється сповненою всіма п'ятьма внутрішніми світлами - НАРАНХАЙ. Але бракує ще всіх тих сфірот, які вийшли неповними, незавершеними, що відбулося навмисно. Тому повинні вони повернутися і знову піднятися до джерела, з якого вийшли, щоб отримати від нього повноту і цілісність. (Див. питання 117)

Кетер - вийшов останнім, а повернувся першим. Малхут - вийшла першою, а повернулася останньою

14) І тепер назад Кетер повертається раніше за всіх. Виходить, що вийшов він останнім, а увійшов першим. Малхут же - навпаки: вийшла першою, а увійшла останньою. Про це говорить нам вислів: "Я - перший, і я - останній", пояснення якому визначається зв'язком між сфірою Кетер та сфірою Малхут, коли одне перевертає на протилежне інше. Так, "ані" (Я) означає Малхут, на противагу якому "аїн" (ні, відсутність) означає Кетер. (Див. питання 112)

Ор пнімі

400. І тепер назад Кетер повертається раніше за всіх. Виходить, що вийшов він останнім, а увійшов першим. Ми з'ясовували вже раніше, що в першому стоншенні від бхіни далет до бхіні ґімел відразу ж зникає ступінь Кетеру з ґуф. Тому що зівуґ де-акаа, що відбувся на бхіну ґімел, вже породжує десять сфірот рівня Хохма. А світло Кетеру при цьому ховається в своєму джерелі.

1. Малхут же - навпаки: вийшла першою, а увійшла останньою. Бо зникла вона тільки після того, як очистився екран від всієї своєї авіют і зрівнявся своїми властивостями зі своїм джерелом.

Коли Кетер вийшов, Малхут піднялася в місце Єсоду, отримавши за рахунок цього оточуюче (світло), яке відноситься до хая. ЗА отримав єхіда, Біна - хая, а Хохма - нешама

15) І ось коли зник Кетер в своєму джерелі, піднялася Хохма до місця Кетеру, а Біна - до місця Хохми, і так само - всі інші. Поки не прийшла Малхут до місця Єсоду. Внаслідок цього підйому до місця Єсоду додалося в ній світло, з'явилося в неї одне оточуюче світло, що відповідає хая пніміт (внутрішній хая). Також і ЗА піднявся на один ступінь, і додалася в ньому властивість єхіда від внутрішніх світел. І тепер визначилися в ньому п'ять внутрішніх світел. В Біні додалася властивість внутрішньої хая, і в Хохмі додалася властивість внутрішньої нешама.

Ор пнімі

2. І ось коли зник Кетер в своєму джерелі, піднялася Хохма до місця Кетеру, а Біна - до місця Хохми, і так само - всі інші. Як вже говорилося, підйом Малхут в місце Єсоду означає, що екран бхіни далет, який визначає властивість клі Малхут, піднявся і очистився до бхіни ґімел. А бхіна ґімел є властивістю клі Єсоду. І тоді безперервне вище світло здійснює зівуґ на екран бхіни ґімел, від якого народжуються десять сфірот рівня Хохма. "Кетер зник у своєму джерелі, а Хохма піднялася до місця Кетеру, Біна - до місця Хохми, і так само - всі інші".

(Див. питання 83)

3. Внаслідок цього підйому до місця Єсоду додалося в ній світло, з'явилося в неї одне оточуюче світло, проти хая пніміт (внутрішньої хая). Бо тепер Малхут, внаслідок підняття її в Єсод, розкрила шосте клі рівня бхіни ґімел, яке визначається як зовнішнє по відношенню до бхіни далет. І в нього, в це зовнішнє клі, одягається оточуюче світло хая.

4. Також і ЗА піднявся на один ступінь, і додалася в ньому властивість єхіда від внутрішніх світел. І тепер визначилися в ньому п'ять внутрішніх світел. Тепер додалося п'яте клі. А оскільки є у нього п'ять келім, розповсюджуються в них п'ять світел НАРАНХАЙ повністю.

5. В Біні додалася властивість внутрішньої хая. Бо придбала четверте клі, і є у неї місце для світла хая.

(Див. питання 118)

6. І в Хохмі додалася якість внутрішньої нешама. Оскільки набула третього клі, і є у неї місце для розповсюдження світла нешама, котре відноситься до хая.

Коли піднялася Хохма, в Біну додалася єхіда, ЗА при цьому отримав оточуюче (світло), що відноситься до хая, а Малхут - оточуюче єхіда

16) Після цього піднялася Хохма в джерело, а Біна піднялася в місце Кетеру, і додалася в ній властивість внутрішньої єхіда, і доповнилася вона всіма п'ятьма внутрішніми світлами. А в ЗА додалося одне оточуюче (світло), що відповідає внутрішній хая. У Малхут при цьому додалося більш вище оточуюче, - яке відповідає внутрішній єхіда.

Ор пнімі

7. Після цього піднялася Хохма в джерело, а Біна піднялася в місце Кетеру. Як сказано, що також і екран, що належить бхіні ґімел, очистився до бхіни бет, і вийшли десять сфірот рівня Біна. Тоді зникло і світло Хохма, піднявшись до свого джерела, котре породило його. Тоді визначається, що Малхут піднялася в Біну, що там місце зівуґу в Малхут. ЗА - в місце Хохми, а Біна - в місце Кетеру.

8. І додалася в ній властивість внутрішньої єхіда, і доповнилася вона всіма п'ятьма внутрішніми світлами. Бо розкрила п'яте клі, і є тепер місце для облачання єхіда.

9. А в ЗА додалося одне оточуюче (світло) проти внутрішньої хая. У Малхут при цьому додалося більш вище оточуюче, - проти внутрішньої єхіда. Під час зівуґу бхіни бет, коли вийшов ступінь Біни, і Біна прийшла в Кетер, а ЗА - в Хохму. Тоді осягає ЗА клі для оточуючого світла хая зі ступеню Біна. Малхут набуває з цього ж ступеню бхіни бет оточуюче (світло), що відноситься до єхіда.

(Див. питання 113)

Коли піднялася Біна, до ЗА додалося оточуюче (світло) єхіда, і більш цього не додалося ні в ЗА, ані в Малхут

17) Слідом за цим піднявся Хесед в місце Кетеру, оскільки Біна піднялася до свого витоку. І тоді в ЗА додалася властивість ще одного оточуючого, більш вищого світла, - проти внутрішньої єхіда. Звідси й далі ЗА та Малхут не отримують нічого, і не додалося в них більше додаткового світла.

Ор пнімі

10. Слідом за цим піднявся Хесед в місце Кетеру, оскільки Біна піднялася до свого витоку. Відбулося висвітлення, стоншення екрану бхіни бет до бхіни алеф. Це називається, що Малхут піднялася до Хохми. Тоді зменшилися десять сфірот до рівня ЗА, зникло з парцуфу світло Біни, а сама вона піднялася до свого джерела, яке проявило її. І сказано про це: "Піднявся Хесед в місце Кетеру", тобто ЗА - в місце Кетеру, а Малхут - в місце Хохми.

20. І тоді в ЗА додалася властивість ще одного оточуючого, більш вищого світла - проти внутрішньої єхіда. Коли вийшов рівень бхіни алеф, тобто ступінь ЗА, що приходить в клі Кетеру, і Малхут - в Хохму. Тоді набуває ЗА з цього нового клі оточуюче (світло), котре відноситься до єхіда. Нам необхідно знати, що оточуюче світло завжди прагне світити в парцуфі, і всяке стоншення, висвітлення (екрану) відбувається з цієї причини, адже йому (оточуючого світлу) потрібне клі. Тому якщо осягають шосте й сьоме клі, в них негайно починають світити оточуючі, які відносяться хая та єхіда.

(Див. питання 119)

30. Звідси й далі ЗА та Малхут не отримують нічого, і не додалося в них більше додаткового світла. Причина в наступному: відбувся зівуґ де-акаа на бхіну алеф, що в рош, яка називається "ейнаїм". Відбите світло цього зівуґу дуже мале, тому що авіют в цього екрана дуже слабка. Тому називається він "істаклут дак" (тонка, яка не має авіют, істаклут, - досл. вглядування, споглядання). Як писав уже Арі (частина 3, гл.11, п.6), що "евель ейнаїм", - відбите світло зівуґу на бхіну алеф, - не розповсюджується вниз, а залишається на своєму місці, в рош. Слово "евель" означає відбите світло, яке народжується внаслідок зівуґу де-акаа.

Тому тільки ЗА, що стоїть зараз в Кетері, може отримати від світіння цього зівуґу, здійсненного на рівні "ейнаїм". І хоча світло його не спускалися під рош, але через те, що Малхут рош стала Кетером для ґуф, тому і ЗА став близьким до якостей рош і може отримати від "ейнаїм". Тоді як Малхут, що стоїть зараз в Хохмі, вже знаходиться повністю нижче від рош і не в змозі нічого отримати від зівуґу бхіни алеф. Тому що, як вже було сказано, не може отримати ніякого оточуючого світла від світіння "ейнаїм".

А потім, коли піднялася Малхут до Кетера, а ступінь ЗА також зникла у джерелі, тоді зовсім припинився зівуґ де-акаа. Бо екран, стоншення якого відбулося до рівня Кетер, авіют його недостатня для того, щоб здійснити співударяння (акаа) та підняти відбите світло. Тому те світіння, яке Малхут отримує там, - воно дуже маленьке і не є оточуючім світлом для Малхут.

Тому сказано, що "ЗА і Малхут не отримали більш нічого, і не додалося в них більше додаткового світла". Причина цього та, про яку ми тільки що говорили, що Малхут не в змозі отримати навіть від (рівня) "ейнаїм", бо не світять вони нижче від рош. А ЗА, після того як отримав друге оточуюче (світло), вже знаходиться у своєму джерелі, з якого був проявлений. І тому немає у них тепер більше, ніж п'ять внутрішніх і два оточуючих.

(Див. питання 120)

Кожна властивість складається з десяти сфірот, які включаються у п'ять, - як у внутрішні, так і в оточуючі

18) Попередньо можна сказати, що в кожній з властивостей кожного світу і кожного парцуфу, - є в ній десять сфірот, не більше і не менше. І внутрішніх світел - десять, і в оточуючих - десять, але десять внутрішніх включаються у п'ять, - проти п'яти існуючих видів парцуфім. Це АА, АВІ і ЗОН. Вони називаються НАРАНХАЙ загальної складової для кожного зі світів. Так само і оточуючі світла - їх десять, а включені в п'ять.

Ор пнімі

40. Це дуже просто, - немає тут нічого, крім п'яти бхінот, на які і народжуються п'ять ступенів: КАХАБ, ЗА і Малхут. Або п'ять парцуфім: АА, АВІ і ЗОН. Однак ступінь ЗА, тобто бхіна ґімел, складається з шести сфірот: ХАҐАТ НЕГІ. І між ними не існує жодної різниці за рівнем, тому що у всіх них одна і та ж величина авіют. Тому не існує більше, ніж п'ять внутрішніх світел і п'ять світел оточуючих.

У десяти сфірот рош є п'ять світел внутрішніх і п'ять світел оточуючих. Але від пе АК і нижче є лише п'ять внутрішніх і два оточуючих - єхіда та хая

19) У всіх світлах, світах і в парцуфім, що існують від хотем (бхіна ґімел, досл. ніс) Адама Кадмона і вище, в кожному парцуфі завжди існують в повному вигляді всі ці властивості: п'ять внутрішніх сфірот, що включають у собі десять окремих сфірот, а також п'ять оточуючих, які включають в собі десять окремих сфірот. Але від пе Адама Кадмона і нижче, - до соф всіх світів, - є тільки п'ять внутрішніх світел і два найвищих оточуючих, що відповідають хая та єхіда. І не більше, тому що від цього стану і далі - світло зменшилося. Тому в світі Акудім, - там, де світла виходять назовні з пе Адам Кадмона, було в ньому тільки п'ять внутрішніх світел і два оточуючих світла. І немає крім них більше. І варто запам'ятати цю передмову.

Ор пнімі

50. У всіх світлах, світах і в парцуфім, які існують від хотем Адама Кадмона. У десяти сфірот рош АК відбите світло піднімається там від Малхут де-рош вгору та облачає дев'ять перших сфірот. Малхут, що відноситься до рош, називається "пе" (досл. рот), і там стоїть екран бхіни далет. ЗА, котрий відноситься до рош, називається "хотем" (досл. ніс), і від нього починається пряме світло рош.

60. Але від пе Адам Кадмона і нижче, - до соф всіх світів, - є тільки п'ять внутрішніх світел і два найвищих оточуючих, що відповідають хая та єхіда. В десяти сфірот ґуф, які спускаються згори вниз, щоби одягатися в келім, - немає в них більше двох найвищих оточуючих світел - хая і єхіда. Причиною цього є нестача зовнішніх келім, які потрібні для розкриття оточуючих НАРАН. Оскільки зовнішні келім, які необхідні для отримання оточуючих світел, народжуються внаслідок зівуґів де-акаа, котрі відбуваються під час висвітлення, стоншення екрану, під час його підйому до свого джерела. А оскільки зівуґ де-акаа від бхіни алеф і вище не відбувається, тому не можуть народитися більше двох зовнішніх келім: одне - для єхіда і одне - для хая.

(Див. питання 122)

В той час як піднімався Кетер до джерела, зникло розкриття єхіда з Малхут

20) Коли Кетер піднявся до джерела, з якого проявився, в тій же мірі, протягом того ж часу, що відбувався його підйом, віддалився, сховався від Малхут явний прояв єхіда, - світла, що простягнувся до неї від Кетера. А оскільки Кетер піднімався, вкриваючись, і не маючи наміру більше світити в ній, то залишилося в ній тільки решимо.

Ор пнімі

70. Коли Кетер піднявся до джерела, з якого проявився, в тій же мірі, протягом того ж часу, що відбувався його підйом, віддалився, сховався від Малхут явний прояв єхіда, - світла, що простягнувся до неї від Кетеру. Після того, як бхіна далет очистилася, але до приходу екрану для зівуґу бхіни ґімел, парцуф знаходиться зовсім без будь-якого світіння. Тому що ступінь бхіни далет, яка і є світлом Кетеру, вийшла, сховавшись. А ступінь бхіни ґімел ще не прийшла.

80. А оскільки Кетер піднімався, вкриваючись, і не маючи наміру більше світити в ній, то залишилося в ній тільки решимо. Не треба думати, що це суперечить тому, що було сказано про Малхут, що не залишила вона після себе ніякого решимо. Адже там мовиться саме зі сторони решимот прямого світла, котрі включені до екрану під час приходу його до джерела, і на які відбувається зівуґ для другого розповсюдження, званого АБ. Тоді як тут рав каже, виходячи з решимо, яке відноситься до світла Малхут, яке є властивістю відбитого світла.

Коли Кетер закінчив свій підйом до джерела, повернулося розкриття єхіда до Малхут

21) Коли завершив Кетер своє приховування і закінчила Малхут підйом до сіюм Єсоду, тоді знову став світити в ній Творець, властивість її єхіда, як і раніше. Тому що після того, як піднявся Кетер у джерело, вона (Малхут) теж піднялася в Єсод і стала на один ступінь ближче до того ж джерела. Тепер стала вона отримувати від нього те, що раніше отримувала від Кетеру. Але протягом усього часу, доки не завершив Кетер свій підйом, Кетер відділяв Малхут від її джерела. Сам же Кетер теж не світив в ній. Подібним же чином і у властивості хая, яка отримує від Кетеру. Так само Хохма і Біна, та все, що відбувається в них.

Ор пнімі

90. Коли завершив Кетер своє приховування та закінчила Малхут підйом до сіюм Єсоду. Як вже пояснювалося, "Малхут" - означає екран, що в ній. А закінчення підйому її в Єсод означає, що Малхут рош теж піднялася до хотем, - бхіні ґімел, що в рош. І відбувається там зівуґ де-акаа на ступеню Хохма. Це і означає, що завершила вона свій підйом.

100. Тому що після того, як піднявся Кетер в джерело, вона (Малхут) теж піднялася в Єсод і стала на один ступінь ближче до того ж джерела. Тепер стала вона отримувати від нього те, що раніше отримувала від Кетеру. Після того, як піднялася вона в Єсод, що означає, що очистився екран і прийняв в якості авіют бхіну ґімел, тоді і екран, який стояв у пе де-рош, піднявся в хотем, який є бхіною ґімел, що стоїть в рош. І вийшов там зівуґ де-акаа на ступінь Хохма і продовжився звідти вниз, у ґуф. Виходить, таким чином, що вона "стала на один ступінь ближче до того ж джерела". Адже тепер вона отримує від зівуґу, що відбувається в хотем, і тепер знову світить в ній це джерело - властивість єхіда, що в ній, але вже на рівні Хохма, тобто хая де-єхіда. І ця хая де-єхіда стала в ній якістю оточуючого світла, що відноситься до хая, як ми вже говорили.

Тому говорить рав: "І тепер стала отримувати від нього те, що раніше отримувала від Кетеру". Тобто отримує тепер від хотем - бхіни ґімел, що стоїть в рош, через Кетер де-ЗА, - подібно до того, як раніше отримувала через власний Кетер.

200. Але протягом всього часу, доки не завершив Кетер свій підйом, Кетер відділяв Малхут від її джерела. Сам же Кетер теж не світив в ній. Після того, як бхіна далет очистилася, і Кетер почав укриватися, але поки ще не відбувся зівуґ в бхіні ґімел, приховування Кетера призводить до припинення світіння в парцуфі. Відбувається це тому, що від бхіни далет зівуґу вже не відбувається, а бхіна ґімел поки ще не світить їй.

Під час підйому Хохми до джерела розкриття хая віддалилося від Малхут, а коли завершила Хохма свій підйом, повернулося розкриття хая до Малхут

22) Також коли піднялася Хохма вгору, в своє джерело, зникла з Малхут частина, що приходить від неї. І не залишилося в ній нічого, крім решимо, поки не закінчила Хохма підніматися до свого джерела, тоді повернулося світло, як і раніше. З цього можна провести аналогію з усіма іншими, тому що складають вони множинний розподіл. Коли почала Хохма підніматися до Кетера, зникло її світло з усього, що знаходиться нижче від неї. А коли піднялася вже в Кетер, тоді повернулося воно, як раніше. Коли знову, вдруге стала підніматися в джерело, тоді знову, вдруге вийшло світло. А коли закінчила підніматися, повернулося світло у свій звичайний стан. Той, хто осягає, - зрозуміє інші відмінності, за подобою з цим, з питання оточуючих (світел), що відносяться до ЗОН, які отримують під час свого повернення і зникнення вгорі.

Ор пнімі

300. Коли почала Хохма підніматися до Кетера, зникло її світло з усього, що знаходиться нижче від неї. А коли піднялася вже в Кетер, тоді повернулося воно, як раніше. Коли Кетер почав підніматися до джерела, продовжилися і піднялися слідом за ним всі десять сфірот ступеню, - кожна з них почала підніматися до властивості, що стоїть над нею. І коли закінчив Кетер свій підйом, - іншими словами, коли прийшов зівуґ в бхіну ґімел, - тоді завершили всі свій підйом. Хохма тоді прийшла в Кетер, а Біна - в Хохму, і т.п.

Внутрішнє споглядання

Сфірот акудім. Містить шість глав. У них з'ясовуються шість головних питань: 1.Зівуґ де-акаа і ударна взаємодія (бетішот). 2.Відбите світло. 3.Решимот. 4.Келім. 5.Екран. 6.Пряме світло.

1) Оскільки всі слова Арі, що наводяться тут, є основою, тому на них базується все вчення. І не знайдеш жодного, навіть самого маленького питання у всіх світах АБЄА, в яких або в загальному, або у деталях не відбивався б результат всіх питань, висвітлених у десяти сфірот де-акудім. І більш того, від кожної легкої зміни та невеликого оновлення, що відбуваються тут, розгалужуються в парцуфім АБЄА множинні й дуже глибокі процеси. Відомо, що всі сили і оновлення форм у вищих світах повинні знайти своє відображення в кожному нижньому, включаючи найменшу частку. І це правило діє протягом усього сходження парцуфів і світів, до кінця світу Асія. І незважаючи на те, що до цих пір ми зайняті першою лінією світла, що простягнулася від Ейн Соф до місця скорочення, якою є перший парцуф Адама Кадмона, кожне слово тексту є для нас неоціненно дорогою перлиною, яка потребує широкого розуміння і правильного формулювання, із загостренням на цьому уваги та згадці про це протягом усього вивчення матеріалу.

Тому я хочу впорядкувати головні питання, наведені в цій частині, у вигляді, найбільш зручному для запам'ятовування. А також, - виділити в кожному питанні найбільш важливі, які рав наводить тут, і найбільш точно сформулювати кожну річ, наскільки це можливе, щоб убезпечити тих, хто вивчає, від виходу за рамки визначень. Тому що мінімальна помилка в цих місцях призведе до абсолютного нерозуміння подальшого вивчення науки.

Глава 1

П'ять видів зівуґім де-акаа і ударної взаємодії

2) У першому розповсюдженні де-АК ми знаходимо у висловлюваннях рава п'ять видів зівуґім:

- істаклут алеф, або зівуґ де-акаа вищого світла в екран клі Малхут для створення келім де-рош;

- співударяння та ударна взаємодія внутрішнього світла і оточуючого світла одне в інше при виході з пе де-рош де-АК;

- істаклут бет, або зівуґ де-акаа вищого світла в екран клі Малхут для створення келім де-ґуф;

- співударяння та ударна взаємодія решимо і відбитого світла, яке спускається;

- співударяння світла Малхут із відбитим світлом, що спускається.

Зівуґ де-акаа, який утворює: 1) тільки корені келім, 2) клі і світло, з'єднані разом, 3) створює закінчені келім

3) Коренем усього є зівуґ, який називається "істаклут алеф", з якого продовжується все світло, що знаходиться в парцуфі . Однак його достатньо тільки для виходу коренів келім, що називається стадією облачення в потенціалі, а не дійсно в дії. Тому що відбите світло облачає тут знизу нагору, що означає опір облачанню в авіют клі згори вниз. Тому називаються десять сфірот де-рош на ім'я "Ейн Соф" або "Кетер". І навіть після того, як поширяться десять сфірот з Малхут, що стоїть в рош, униз, - в ґуф до табуру, - ще немає там самостійних келім, а світло й келім немов перемішані одне з одним.

Основне розкриття існування келім починається з істаклут бет, який відбувся на екран, що знаходиться в клі Малхут, під час його очищення. Тобто чотири ступеня, котрі виходять відповідно до рівнів його очищення.

Цей зівуґ де-акаа відбувся за допомогою оточуючого світла і світла внутрішнього, коли оточуюче світло послаблює екран, а вище світло здійснює зівуґ де-акаа з екраном по ступенях його очищення, породжуючи чотири ступеня: Хохма, Біна, Тіферет і Малхут (ХУБ ТУМ)

4) Це очищення, ослаблення екрану є наслідком співударяння між внутрішнім світлом і світлом оточуючим. І з'ясовується, що оточуюче світло очищає, послаблює авіют екрану до такої міри, поки він не стає таким же світлим, як екран в Малхут де-рош. Однак насправді, все це очищення відбулося одночасно і моментально. Але оскільки вище світло не припиняє світити ні на мить, то воно здійснює зівуґ з екраном на чотирьох ступенях його очищення і виводить там чотири рівні десяти сфірот: Хохма, Біна, ЗА і Малхут.

Закінчення розкриття келім здійснюється за допомогою істаклут бет

5) І ось з'ясувалася відмінність між трьома першими зівуґім де-акаа: істаклут алеф, - хоча він є коренем і джерелом всіх світел і всіх келім в парцуфі, але немає в ньому ніякого дійсного, реального розкриття. Все розкриття відбувається тільки за допомогою істаклут бет, відповідно до рівнів очищення екрану. І очищення це сталося внаслідок ударних взаємодій між оточуючим світлом і внутрішнім світлом.

Два останніх зівуґім де-акаа необхідні для утворення наступного парцуфу

6) Усі три види зівуґу де-акаа потрібні для самого парцуфу. Однак вдаряння й ударні взаємодії решимо з відбитим світлом одне в одного відбуваються для потреб келім парцуфу, що приходить після нього. Подібним же чином відбувається ударяння світла Малхут в решимо, що здійснюється для потреб клі Малхут з наступного парцуфу. Отже перші три зівуґім необхідні для самого парцуфу, а два останніх зівуґім - для потреб парцуфу, що виходить слідом.

(Для повторення див. питання 97)

Глава 2

Дванадцять видів відбитого світла

Все відбите світло, яке Малхут повністю відштовхнула від себе, стало навколишнім світлом

7) У рава (Арі) ми знаходимо дванадцять видів відбитого світла.

Перший - це відбите світло, яке відштовхнуте від бхіни далет під час істаклут алеф, коли екран утримує вище світло від входження всередину, не дозволяючи йому поширитися там. Воно вдягнулося на десять сфірот прямого світла. І тут треба виділити два види відбитого світла: перший вид - це вся сукупність світла, яка була відторгнута від облачання в клі Малхут, і це дуже величезний рівень світла. Тим більше, - в першому парцуфі де-АК, про який тут йде мова. Воно включає всю різницю між Ейн Соф, що наповнює всю реальність, та парцуфом АК, який є всього лише тонкою лінією світла щодо світла Ейн Соф. Необхідно знати, що це відбите світло включає все оточуюче світло всіх світів.

Відбите світло, яке вдягається на пряме світло, - це наслідок першого відбитого світла, котре повністю відштовхнула Малхут

8) Другий вид відбитого світла піднімається знизу нагору та вдягається на десять сфірот прямого світла. Є в цьому величезна глибина, оскільки у відбитому світлі, який відштовхнула бхіна далет, - потрібно зрозуміти в ньому принцип існування, тобто дійсність відторгнутого там світла. І необхідно зрозуміти в ньому властивість заперечення, яке саме по собі є силою удару, що породжує велике світло внаслідок відокремлення, відмови від світла. І в цьому спільність відносин між світлом, котре відбите назад, та бхіною далет, яка залишилася порожньою за відсутності цього світла. Це відбите світло, що народилося в результаті відмови від світла, відноситься до другого виду відбитого світла, котре піднімається та вдягається на десять сфірот прямого світла. Тому воно визначається як наслідок, породження відбитого світла першого типу, будучи в основному з властивості заперечення, однак - внаслідок спільності відносин, як уже говорилося.

Два види відбитого світла, - оточуюче світло і світло внутрішнє, - мають велику відмінність від ХУБ ТУМ прямого світла

9) Два види відбитого світла визначаються як внутрішнє й оточуюче світла десяти сфірот де-рош. Бо те відбите світло, яке вдягається на десять сфірот прямого світла, є лише маленькою частинкою сукупності відбитого світла, котре відштовхнуте назад, будучи породженням і спільністю відносин клі Малхут й відштовхнутого світла.

Уже відомо тобі, що існують чотири властивості прямого світла, - одна вище за іншу. Вони називаються: Хохма, Біна, ЗА і Малхут, а Кетер є їхнім коренем. Між ними існує величезна дуже потужна відмінність. Тому не схоже те, що народилося зі спільності співвідношення першого відштовхнутого світла та властивістю Малхут, на те, що народилося від спільності співвідношення відштовхнутого світла із властивістю ЗА, і вже, тим більше, - із властивостями, що лежать вище від ЗА.

НАРАНХАЙ народжуються та виходять зі спільності відносин між відбитим світлом і КАХАБ ТУМ прямого світла

10) Зі сказаного належить зрозуміти народження п'яти світел, які називаються: нефеш, руах, нешама, хая та єхіда. Світло, що народжене зі спільності співвідношення між відбитим світлом та бхіною Малхут, називається "нефеш". А те, що народжується як результат співвідношення відбитого світла із бхіною ЗА, називається "світло руах". Співвідношення відбитого світла з бхіною Біна народжує світло нешама. Світло хая - це результат співвідношення між відбитим світлом та бхіною Хохма. Спільні дії відбитого світла й бхіни Кетер дають світло єхіда.

Якщо відбите світло, що вдягає десять сфірот прямого світла, є результатом спільних співвідношень між відштовхнутим світлом і Малхут, воно називається "світло нефеш"

11) Тепер, коли відбите світло, вдягається на пряме світло і є породженням співвідношення відбитого світла з бхіною Малхут, - тоді світло, яке продовжується всередину цих десяти сфірот, називається світлом нефеш. А сукупність відбитого світла, яке було відштовхнуте, - це оточуюче світло цих десяти сфірот. Таким чином, з'ясувалися два види відбитого світла.

Третій вид відбитого світла вдягнений у Малхут де-рош. Воно є джерелом і Кетером, як для десяти сфірот відбитого світла в рош, так і для десяти сфірот, що в ґуф

12) Третій вид відбитого світла - це відбите світло, що залишається постійно та існує в Малхут де-рош у якості джерела і Творця для всіх світел та келім, що знаходяться в ґуф. Все, що є в ґуф, виходить з цього джерела. Тому що будучи Малхут за величиною відбитого світла, який вона піднімає, вона служить облаченням для всіх світел в рош. Тим самим визначається вона як Кетер і корінь, як для світел рош, так і для світел ґуф. Тому що немає абсолютно ніякої зачіпки в світлі без клі. І оскільки вона - та, котра породжує відбите світло, що є облаченням для світел, тому вважається, що породила і самі світла теж.

Четверте відбите світло - воно поширюється від пе до табуру, обернувшись на келім для прямого світла, але ще не завершені

13) Четвертий вид відбитого світла розширює клі Малхут до десяти сфірот від неї і далі, згори униз, тобто від пе до табуру. Тому що Малхут де-рош називається "пе", а Малхут де-ґуф, що є десятою сфірою Малхут де-рош, називається "табур". І дійсно, це відбите світло стало справжньою якістю келім на десять сфірот прямого світла, які опускаються всередині нього згори униз. Адже з цієї причини ці десять сфірот називаються "ґуф" (тіло) парцуфу, - просто ще не розрізняються як такі. І це - через велике значення авіют, що в ньому.

П'яте відбите світло знаходиться в Малхут де-ґуф, котра називається "табур"

14) П'ятий вид - відбите світло в Малхут де-ґуф, зване світлом некева. Насправді воно являє собою світіння від прямого світла, але світіння невелике, в якому є тільки властивість отримання, без будь-якої сили віддачі. Тому називається відбитим світлом. І запам'ятай це.

Шостий вид відбитого світла, - воно поширюється від табуру і вниз

15) Шостий вид відбитого світла - це все поширюване в ґуф світло від табуру вниз, і все воно - тільки властивість Малхут де-ґуф. Тому що з десяти сфірот, що поширюються від пе в ґуф, дев'ять перших сфірот закінчуються на табурі, а Малхут в них займає все місце від табуру до сіюму парцуфу. І незважаючи на те, що вона тільки Малхут, - все одно щодо себе визначається вона, що поширюється у вигляді десяти сфірот. І це - зі сторони сіюму кожної сфіри.

Те, що виходить в результаті зівуґу де-акаа в рош стає помітним тільки в ґуф: розповсюдження до Малхут визначається від пе до табуру, а відштовхування від Малхут визначається від табуру вниз

16) Необхідно тут зрозуміти, що немає у нас ніякого розуміння в десяти сфірот рош, бо вони є властивістю Ейн Соф. І все, що ми розрізняємо в десяти сфірот рош, - це тільки зі сторони розповсюдження їх в ґуф, - тобто по нижньому вивчаємо вищого. Тому те, що ми говоримо, що вище світло розповсюдилося до Малхут, а екран, що стоїть в клі Малхут, вдарив у світло та не дозволив йому увійти всередину, а повернув назад, і це відбите світло вдягнуло десять сфірот прямого світла, - так ось, облачання це на дев'ять перших сфірот, і це відштовхування світла, щоб не розповсюдилося воно в Малхут, - вони розрізняються нами тому, що впливають на нас в ґуф на табурі. Дев'ять перших сфірот, що знаходяться від табуру і вище, отримують, будучи одягненим всередину відбитого світла.

А світло, що відноситься до сфіри Малхут, воно відштовхується і не приймається в Малхут де-ґуф, яка займає все місце від табуру і вниз. Але оскільки до першого скорочення, будучи в стані Ейн Соф (світу Нескінченності), ця Малхут служила облаченням для всіх десяти сфірот, тому світло дійсно наповнювало всю реальність. Тому ми розрізняємо також і в Малхут, яка скоротилася, - тобто в місці, яке від табуру і вниз, - що залишилися в ній десять пустот, які раніше були заповнені світлом, коли були вони в стані світу Нескінченності. А тепер немає в них нічого, крім відбитого світла. І тому ми розрізняємо в Малхут де-ґуф десять самостійних сфірот, які визначають все те відчуття нестачі, відсутність (світла), що проявилося внаслідок скорочення. І з цієї причини місце від табуру і вниз називається зворотною стороною (ахораїм) через відсутність (там) прямого світла. А місце від табуру і вгору називається, відповідно, лицьовою стороною парцуфу (панім), як місце всього прямого світла в парцуфі.

(Див. питання 49)

Сьомий вид відбитого світла - це світло, що залишилося в парцуфі після виверження з нього прямого світла

17) Сьомий вид - це відбите світло, яке залишилося внизу, в ґуф, після виходу з нього прямого світла. Тому що після повернення прямого світла нагору, до свого витоку, відбите світло не піднялося з ним, - адже всю основу відбитого світла становить світло виверження. Це пов'язане з тим, що бхіна далет відокремилася і не отримує світло через скорочення та екран, що сидить на ній, і який визначається як авіют і дін за походженням.

Але з тих пір, як воно перетворилося на клі, яке продовжує вище світло та одягається на нього, змінюється на протилежну його авіют разом із мірою його обмеження (дін), і обертаються вони на тонкість (закут) і в цілковиту міру милосердя (рахамім). До тих пір, поки повністю не перестає визначатися як низьке і темне по відношенню до вищого світла, що вдягнене в нього. Але під час виходу, коли вище світло вивільнилося з клі та піднялося до свого витоку, тоді відбите світло втрачає своє значення, і не залишилося від нього більше того, ніж те, чим воно є відповідно до своєї сутності: авіют, скорочення і властивість обмеження. І тому зрозуміло, що під час виверження, коли пряме світло повернулося до свого джерела, не в змозі відбите світло піднятися разом з ним нагору. І більше того, - адже тепер відкрилося його опускання вниз, тобто розкрилися авіют і властивість обмеження в ньому в тому вигляді, яким воно є за своєю суттю. Тому воно називається світлом більш грубим. І з цього моменту стала помітна різниця, яка не визначалась раніше. Різниця між келім, які служать облаченням світла, - тобто відбитим світлом, - і самим світлом, що вдягнене всередину нього. І різниця ця не була відомою до викидання. І це те, про що говорить там рав, що грубе світло це являє собою властивість келім парцуфу.

Восьмий вид відбитого світла - це колишнє відбите світло, яке отримало додаткову авіют до вже наявної в ньому

18) Восьмий вид відбитого світла - це колишнє відбите світло, яке отримало додаткову авіют до вже наявної в ньому. Тобто, крім авіют, яка розкрилася в ньому згідно з його суттю, додалася до нього пам'ять, запис про нову властивість обмеження - "дін хадаш", - яка була розкрита під час цього виходу світла, котрий залишив його у пітьмі. Внаслідок цього він знаходиться у подвоєному огрубінні.

Дев'ятий вид відбитого світла піднімається від зівуґу де-акаа на екран по ступенях його очищення

19) Дев'ятий вид відбитого світла - це відбите світло, якא піднімається за допомогою зівуґу де-акаа на екран по ступенях його очищення. Ступені, що виходять від цих зівуґім, в сукупності своїй визначаються як відбите світло, - і навіть пряме світло, що вміщене в них. Тому що ці зівуґім виходять під час прояву властивості обмеження (дін), тобто в момент виходу світел до Творця.

20) І не варто впадати в труднощі: адже на кожному ступені існує розповсюдження прямого світла згори вниз, всередину ґуф. А всяке проведення згори вниз зветься мірою милості (рахамім), як відомо. І справа в тому, що насправді, крім очищення немає тут більше нічого. І навіть ті зівуґім, які походять від вищого світла, теж виявляються включеними до властивості виходу світел. Оскільки обов'язковим є, щоб пройшло, входячи за чотирма основними властивостями шляхом свого очищення, коли вище світло, яке ні на мить не припиняється, постійно входить з ним в зівуґ на його шляху.

І це можна порівняти з людиною, що виходять з дому назовні. Навіть якщо вона робить, скажімо, чотири кроки на шляху свого виходу з дому, все одно ми не враховуємо їх, як не рахували б чотири зупинки посеред його кроків. І навіть думки такої абсолютно не виникає, тому що неможливо йому вийти з дому інакше, крім як зробивши ці кроки, - адже принцип ходьби в цьому.

А тепер про наше питання. Незважаючи на те, що під час виходу світла екран проходить чотири ступеня, де вище світло входить з ним в зівуґ на шляху, все ж це не визначається як властивість розповсюдження світла всередину парцуфу у якості "рахамім". А приймається як "дін", тому що цей час - час виходу світла, яке включає також розповсюдження, що відбуваються на його шляху. Бо таким є звичайний шлях виходу світла. І запам'ятай це.

21) З'ясувалося, що незважаючи на те, що в кожному зівузі, який виходить під час висвітлення, очищення екрана, є повний ступінь, - рош, тох, соф, - все ж не вважаються вони прямим світлом, рахамім, - а відбитим світлом і дін. Однак все це сказано щодо самого парцуфу в цілому, який страждає від виходу з нього світла і тому не особливо рахується зі ступенями, що виходять шляхом очищення та виверження світла.

Однак, якщо зважати на значення ступенів, - тобто з зі сторони їхнього окремого прояву щодо самих цих ступенів, - виходить у нас зворотна залежність, тому що всякий ступінь, який виходить в результаті зівуґу, що є ближчим до їхнього Творця, має найбільшу перевагу. Тому що в бхіні далет вийшло тільки світло нефеш, а коли відбулося стоншення до бхіни ґімел, вийшло світло руах, коли ж стоншилося до бхіни бет, вийшло світло нешама і т.п.

(Див. питання 50)

22) Поняття цієї зворотної залежності необхідно з'ясувати краще і з повною ясністю, тому що в цьому - весь зв'язок та відмінність між світлом і клі. Нестача цього знання буде приносити нам невдачу на кожному кроці вивчення цієї мудрості. Сенс в тому, що є властивості келім отримання вищого світла зі сторони прямого світла. Це п'ять властивостей: КАХАБ ЗОН, або НАРАНХАЙ. І є келім отримання зі сторони відбитого світла. Це ступені, які теж називаються КАХАБ ЗА і Малхут. І вони (два види келім) є повною протилежністю одне одному. Тому що з того ж зівуґу, з якого виходить величина Кетеру відбитого світла, - тобто найбільше клі, - виходить рівень нефеш прямого світла, який є найменшим світлом.

23) Таким чином, з'ясували, - якими є витоки двох цих величин, тому що значення чотирьох стадій прямого світла походить зі світла Ейн Соф. Де три перших стадії ще не визначаються як клі отримання, бо ще невиразною в них є різниця у зміні форми. А вся відмінність між ними і вищим світлом тільки в тому, що вони призводять до розвитку по причинно-наслідкового ланцюжку бхіни далет (четвертої стадії), яка є стадією абсолютного отримання. Тому кожна більш тонка властивість визначається як більша, оскільки є у неї більший зв'язок із вищим світлом, що вдягнений в неї.

І тому Кетер, який є причиною, найбільш віддаленою від бхіни далет, є коренем для всякого розповсюдження. А бхіна алеф, як причина ближча, ніж Кетер, відносно бхіни далет, вважається меншим світлом, ніж Кетер. Адже, крім того, що вона є результатом і наслідком Кетеру, існує в ній також якість певної незначної зміни щодо світла, яке в ній. А саме - в тому, що вона є додатковою причиною і ближчою до бхіни далет. Так само і бхіна бет, яка є третьою причиною, ще ближчою до бхіни далет, світло в ній, - воно ще менше. Подібним чином відбувається і далі, до тих пір, поки бхіна далет сама не виявляється зовсім без світла через зміну форми, що в ній, і на яку було здійснене скорочення.

24) І ось як називаються ці зміни значень вищезазначених стадій (бхінот): нефеш, руах, нешама, хая і єхіда, - різниця між якими величезна. Головна відмінність - вона в близькості або віддаленості відносно бхіни далет, над якою панує сила скорочення. Крім того, вони відрізняються між собою причинно-наслідковим зв'язком. Так, Кетер є причиною для Хохми, Хохма - для Біни і т.п. Перевага причини над наслідком з неї - вона є надзвичайно великою в духовному. І немає у цього ніякої схожості та порівняння із поняттями причини й наслідку за матеріальною оцінкою. Тому що тут - всі вони вічні, і всі світла, що осягаються для наслідку, повинні пройти через його причину. І не тільки: основна частина цього світла, що проходить, залишається в причині, і тільки властивість маленької його віти дається та приходить до нижнього, який є його наслідком, хоча (це) світло відноситься до наслідку.

Є ще багато відмінностей. Наприклад: відстань від причини до її наслідку є незмірно великою. І крім усього цього, є велика різниця в чотирьох цих бхінот відповідно до виду світла по суті. І незважаючи на те, що вище світло - воно усе єдине за своїми властивостями, але є тут певна особливість у зв'язку між вищим світлом (як основи) і стадією (бхіною) прямого світла в ньому. Так, світло хая становить сутність, а світло нешама в основному, - це світло хасадім. Є й інші відмінності, які з'ясуються по ходу.

(Див. питання 27)

25) І знай, що всі перераховані визначення в чотирьох стадіях прямого світла насправді виходять з Ейн Соф, і внаслідок їхнього приходу, - для того щоб світити від скорочення і вниз, - всі ці відмінності діють також і в десяти сфірот де-ігулім, - як результат виходу з Ейн Соф до входження їх в зівуґ де-акаа та облачання відбитого світла. Весь поділ між десятьма сфірот ігулім і десятьма сфірот прямого світла, - він тільки в зівузі де-акаа, який не діє в ігулім.

26) А зараз ми з'ясуємо друге значення - п'ять ступенів відбитого світла, що представляє собою зовсім інше поняття. Вже говорилося у Внутрішньому спогляданні другої частини (глава 6), що після скорочення і далі, нижче, відбите світло стало клі отримання для вищого світла замість бхіни далет. Тому що те ж відбите світло, яке було відштовхнуте від Малхут, - коли Малхут не отримує внаслідок відбиття екрану, - воно стає клі і місцем прийняття світла, подібно до того, як була бхіна далет в Ейн Соф. І всяке світло, що отримується в світах, отримується тільки за допомогою відбитого світла.

27) І оскільки зівуґ де-акаа був здійснений на екран бхіни далет, яка була основою місця отримання в світі Нескінченності, одягаючись там на все світло, до Кетеру, про що сказано, що світло заповнювало все існуюче, тому тепер, коли вся ця величезна величина була відштовхнута від неї, піднявшись вгору у вигляді відбитого світла, це відбите світло так само стало вдягати світло на всю його висоту, - тобто до Кетеру. І якщо відбувається стоншення до бхіни ґімел, яка в ній, а властивість бхіни далет, що в ній, сховалося звідти, - тоді екран, який відштовхує вище світло від облачання всередину неї (бхіни далет), відштовхує тільки три бхіни. І навіть якщо облачилося б світло в клі бхіни ґімел, - все одно не отримала б від нього більше, ніж до Хохми. Тому рівень відштовхнутого відбитого світла теж менше і вдягається тільки до Хохми. Далі відбувається подібним же чином.

28) Подібно до того, як різниця між Кетером і Хохмою прямого світла нескінченно величезна, - точно так само різниця між рівнем Кетера і рівнем Хохми відбитого світла безмежна і не піддається порівнянню. Бо не дивлячись на те, що у відбитому світлі той, у кого більша авіют, - він є більшим, але це є вірним по відношенню до клі притягання, - тобто екрану і Малхут, в яких відбувається зівуґ. Тоді як для облачання світла їм потрібні більш тонкі келім, тому що обов'язковим є, щоб було у світла подібність властивостей із клі. Тому світло, що є більшим відносно властивостей прямого світла, - воно є більшим тому, що є тонкішим. І тому, само собою зрозуміло, що коли приходить воно для облачання в клі відбитого світла, клі це повинно прийти до подоби із ним.

Отже обов'язковим є, що якщо рівень відбитого світла досягає Кетеру, значить є там тонке і світле клі, яке придатне для того, щоб одягнути цей великий світ Кетеру. А ступінь, яка відповідає бхіні ґімел, рівень якої сягає тільки до Хохми, клі це, що облачає світло Хохма, є незрівнянно меншим, ніж клі Кетеру, котре знаходиться на ступеню бхіни далет.

29) Виникає питання: якщо відбулося стоншення бхіни далет і залишилася тільки авіют, яка відповідна бхіні ґімел, це означає, що властивість Малхут сховалася звідти. І залишилися тільки три перших властивості: КАХАБ і ЗА. Якщо так, то повинен був цей ступінь скоротитися на величину Малхут, тому що саме цієї частини відбитого світла бракує там. Чому ж скоротило себе відбите світло від облачання Кетеру, адже ця властивість не відсутня там?

Справа в тому, що існує два види руху в десяти сфірот: десять сфірот прямого світла визначаються як "згори вниз", на противагу відбитому світлу, яке визначається як "знизу вгору". Коли внизу замість Малхут прямого світла знаходиться Кетер відбитого світла. А замість ЗА прямого світла знаходиться Хохма відбитого світла. І так далі, поки замість Кетеру прямого світла не знаходиться Малхут відбитого світла.

30) Тим самим спробуй зрозуміти сказане в Сефер Єцира: "Закладений кінець його до його початку, а початок його - до його кінця". Бхіна далет, тобто Малхут, є закінченням сфірот, а внаслідок ударяння вищого світла в екран, що стоїть в ній, вона продовжує всередину себе світло Кетеру. Іншими словами, прив'язує його, з'єднує, щоб світило воно в парцуфі, тим самим опиняючись дійсно закладеною в його початок - в Кетер, що є початком сфірот. А оскільки Кетер знаходиться в устремлінні до відбитого світла бхіни далет, тому всі десять сфірот тягнуться разом з ним, - адже Кетер включає їх всі. Тому Малхут визначається як Кетер відбитого світла, тобто дійсно міра Кетеру. А бхіна ґімел, звана "ЗА відбитого світла", тому що вона - друга щодо неї, відноситься тільки до сфіри Хохма, будучи другою щодо місця зівуґу рівня Кетеру, й одним ступенем тонше. І так далі, доки Кетер, що в ній, котрий є п'ятим по відношенню до місця зівуґу, не визначається тільки як Малхут.

Таким чином, міра закінчення прямого світла, якою є сфіра Малхут, визначена початком відбитого світла, яким є Кетер відбитого світла.

31) Тим самим спробуємо зрозуміти питання, яке виникло, в його простому вигляді. Якщо відбулося стоншення до бхіни ґімел, значить бракує тільки Малхут. Чому ж відбите світло скоротилося настільки, що не може вдягтися на ступінь Кетер, а тільки від Хохми і вниз? Тепер це стало більш зрозумілим, - адже тут є зворотна залежність, коли бхіна далет визначається тут як Кетер, а бхіна ґімел - як Хохма і т.п., - по-справжньому у протилежності до прямого світла.

32) При всьому тому варто рахуватися зі ступенем отримання прямого світла. І хоча "закладений кінець його в його початок" та Малхут продовжує для себе світ Кетеру, стаючи сфірою Кетер, при цьому не мається на увазі, що Малхут продовжує для себе дійсно світло єхіда. Цього абсолютно не може бути, щоб світло єхіда приходило притяганням клі Малхут, - лише за допомогою притягання клі Кетеру прямого світла. Як же можливо, щоб змінилося все те співвідношення властивостей прямого світла із вищим світлом, одягнених та продовжуваних з Ейн Соф, де відмінність "вище - нижче" в них неймовірно величезна, але вони збережені точно у відповідності до задуму, і жодна з якостей не вплине величиною своєї значимості ні на що?

33) Просто сенс твердження "закладений кінець його до його початку, а початок його - до його кінця", - він в наступному. Світло нефеш, що належить Малхут, яке відноситься до неї зі сторони прямого світла, воно росте і розкриває якість самого себе, яка закладена в Кетері. Тому що Кетер включає всі десять сфірот до Малхут, а світла всередині них визначаються як п'ять частин (світла) єхіда, звані НАРАНХАЙ де-єхіда. І тому світло нефеш, що належить Малхут, осягає зараз свій корінь, що існує у неї в Кетері, який називається "нефеш де-єхіда". Тому не осягає вона нічого вище від її власного рівня.

34) Отже ми бачимо, що при тому що існує зворотна залежність між десятьма сфірот відбитого світла і десятьма сфірот прямого світла, разом з тим не анулюють і не зменшують вони один іншого взагалі. Тому що одне абсолютно не стосується іншого, хоча і виходять разом, з одного зівуґу. Із зівуґу бхіни далет походить ступінь десяти сфірот до самого Кетеру, але тільки до нефеш, що відноситься до єхіда. А з зівуґу бхіни ґімел виходять десять сфірот рівня Хохма, однак не розкривається він у якості Хохми, яка називається "хая". Тому що бхіна ґімел - це властивість ЗА або руах прямого світла, а світло Хохма може бути продовжене лише за допомогою (клі) Хохми прямого світла. Він осягає свою власну якість, що існує у вигляді його кореня в Хохмі та яка називається "руах де-хая". Подібним же чином відбувається і з усіма іншими, коли кожен продовжує і осягає не тільки власну якість, яка є у нього від прямого світла. Рівень відбитого світла служить причиною того, що отримує свою властивість з більш вищого місця, - відповідно до величини рівня ступеню.

35) Але не варто помилятися, виходячи з цього. Як може бути, що світло руах, значення якого є безмежно вищим, ніж нефеш, виявляється одягненим в нижчу, ніж світло нефеш, величину. Адже світло нефеш продовжується за допомогою бхіни далет та одягається в рівень Кетер. А світло руах, яке повинне бути продовжене за допомогою бхіни ґімел і виявляється одягненим лише в рівень Хохма, - величина набагато нижча, ніж Кетер. Але насправді, в міру виправлення, - коли келім отримали відповідні ним виправлення, - постійно існує те, що хоча світло руах, що протягнуте за допомогою бхіни ґімел, - все одно вдягається у рівень Кетер. Тому що тоді спускається світло нефеш з рівня Кетер і одягається в ступінь, який належить бхіні ґімел, а світло руах одягається у рівень Кетер. Так само - і всі інші.

Однак тут, - перш ніж келім, які тут не вийшли, отримавши виправлення тільки на основі висвітлення, очищення, - коли розкрилася бхіна ґімел, продовживши світло руах, те клі, що відноситься до рівня Кетер, вже не існувало в реальності, - адже екран вже видалився звідти. Тому повинен був прийти й одягтися у клі більш низьке, - клі, що відноситься до нефеш. І внаслідок цього не зміг парцуф отримати від нього всю міру його світла.

Десятий вид відбитого світла - той, що спускається з чотирьох рівнів, які виходять в міру висвітлення екрану, в порожнє клі, що стоїть нижче

36) Десятий вид - це відбите світло, яке спускається з чотирьох рівнів, котрі виходять в міру висвітлення екрану, від місця зівуґу і нижче, всередину порожнього від світла клі, що стоїть нижче. І це те, про що говорить тут рав. Тому що в той час, коли бхіна далет стоншується до бхіни ґімел, коли виходить світло з бхіни далет, і вкривається рівень Кетер, та відбувається зівуґ в бхіні ґімел, породжуючи ступінь Хохма, тоді спускається відбите світло від світіння цього зівуґу, що в бхіні ґімел, і приходить всередину клі бхіни далет, порожньої від власного світла. Так само і коли видалилося місце зівуґу з бхіни ґімел та піднялося в бхіну бет, і спорожніла так само і бхіна ґімел від свого світла. Тоді спускається світіння зівуґу з бхіни бет всередину клі спорожнілої бхіни ґімел. Подібним же чином відбувається і далі.

(Див. питання 48)

У цьому відбитому світлі існують два недоліки: 1) що прийшло від стоншення екрану, який являє собою дін; 2) що простягнулося внизу з табуру

37) Це відбите світло, є в ньому два недоліки. 1. Що прийшло від зівуґу, здійсненого під час очищення, через що вважається загальний рівень цього ступеню якістю відбитого світла та властивістю обмеження і суду (дін), як сказано про восьмий вид відбитого світла. 2. Оскільки продовжене з властивості внизу з табуру.

Під час стоншення екрану до бхіни ґімел піднімається Малхут, що відноситься до рош, в хотем, - Тіферет в рош парцуфу. Тоді виявляється хотем подібним до пе, що в рош, звідки спускається і розповсюджується світло згори вниз всередину ґуф, до бхіни ґімел, що належить ґуф, і яка визначається зараз як рівень Малхут щодо Малхут де-рош, та називається "табур". Так само і коли відбулося стоншення до бхіни бет, визначається бхіна бет, що в ґуф у якості табуру. І так далі.

Тому відбите світло, яке спускається від світіння зівуґу бхіни ґімел, з ґуф до бхіни далет, що належить ґуф, визначається, що воно приходить під табур. Таким чином, з'ясувалося, що це відбите світло являє собою властивість зворотної сторони (ахораїм) й міри обмеження (дін).

Одинадцяте відбите світло - це відбите світло, що вийшло з ударів решимо та відбитого світла, що спускається, одного в іншого. Називається воно "ніцуцот" (досл. іскри)

38) Одинадцятий вид - це відбите світло, яке народжується внаслідок ударів решимо і відбитого світла, котре спускається, друг в друга, як говорить про це рав в главі 6, п.10 цієї частини. Оскільки решимо та відбите світло, що опускається, різні за своєю природою, - вдаряють одне в одного. Внаслідок цього відокремилися іскри (ніцуцин) від відбитого світла, що опускається, і прийшли всередину порожнього клі, яке стоїть нижче від місця зівуґу.

(Див. питання 46)

Дванадцятий вид відбитого світла - це відбите світло після припинення зівуґу, коли темніє воно і гасне

39) Дванадцятий вид - це те ж відбите світло, що і в одинадцятому виді, тільки після того, як вони (іскри) згаснуть. Тому що після того, як припинилося світіння зівуґу від бхіни ґімел, наприклад, - разом з ним припиняється також світіння зівуґу, яке продовжувалося звідти всередину бхіни далет. Тому і ті іскри, що впали та прийшли у бхіну далет, погасли теж. Це означає, що впали вони у темряву зі свого світла. Таким же чином відбулося і з іншими іскрами (ніцуцин), що відносяться до інших бхінот.

(Див. питання 47, а також для повторення - питання 87)

Глава 3

Дванадцять видів решимот

Решимо притягання та решимо облачення

40) Перший вид - це решимо, що залишилося від світел після їхнього виходу, яке проявляється у якості облачення. Другий вид - це решимо, що залишилося від світел після їхнього завершення, і яке проявляється в якості притягання. Що це означає? Як вже відомо, величина ступеню вимірюється величиною авіют екрану, коли велика авіют продовжує більший рівень (світла). Відомо також, що завжди варто розрізняти в цьому дві протилежності. Тому що чим більше рівень, тим більш віддаленими виявляються дві ці величини. Адже так само, як у більшого ступеню зобов'язаний бути екран і клі Малхут з більшою авіют, так само зобов'язані у нього бути більш тонкі келім отримання. Наприклад: бхіна далет, у якій найбільша авіют, і продовжує вона на себе рівень Кетер, разом з тим потребує максимально тонкого клі, щоб було воно відповідним для отримання всередину нього світла Кетеру.

Решимот притягання залишаються в келім притягання, а решимот облачення залишаються в клі отримання

41) Отже, можемо ми розрізнити після всякого видалення два види решимот: перше, - воно залишається в клі притягання цього світла; друге - решимо, яке залишається в клі отримання цього світла. І насправді, якщо ми говоримо на основі суті, що є складовою решимо, так вони майже як одне, але за своїм походженням вони є нескінченно далекими одне від одного. Адже решимо властивості притягання - воно від авіют, і немає нижче за нього. А решимо властивості отримання - воно від тонкості, чистоти, вище за яку немає. Тому що одне - це бхіна далет, а друге - бхіна шореш.

Решимо облачення - це чоловіча властивість (захар), а решимо від авіют - це жіноча властивість (некева)

42) Вони визначаються одне щодо іншого як чоловіча і жіноча частини (захар і некева). І це - при тому, що обидва вони відносяться до одного рівня світла, - іншими словами, світло, що вдягнене в клі, яке підходить йому повністю. Але після того, як світло вийшло звідти і авіют самого клі проявилася як непридатна, низька, тоді розкрилася та величезна дистанція, яка існує між двома цими решимот. А оскільки вони спочатку складають одне ціле, тому розглядаються як чоловіча і жіноча частини (захар і некева).

Від останньої бхіни не залишається решимо де-авіют після стоншення

43) Це решимо, що відноситься до властивості некева, не залишилося після видалення світла звідти. І хоч не зникає воно, тому що в духовному немає нічого тимчасового, проте залишається затихлим, заспокоєним, без будь-якого руху до самого кінця виправлення. І пише про це рав, що остання з властивостей не залишає решимо, і тому залишилося там тільки решимо чоловічої властивості (захар). Тому що коли піднявся Кетер й видалився, він залишив замість себе одне решимо в тому своєму клі, аби світити з нього в Хохму, що стоїть нижче, - після того, як підніметься й видалиться.

Решимот, які одягаються в свої келім

44) Третій вид - це решимот, які одягаються в місцях сукупності світла, що видалилося, іншими словами, - у відбитому світлі і клі Малхут, яка розширилася від себе і далі у вигляді десяти сфірот, котрі облачають десять сфірот прямого світла, як відомо. І ось, так само і решимот, що залишилися після їхнього виходу, - вдягнулося в них кожне у відповідності до своєї властивості, відповідно до його частини. Наприклад: Кетер прямого світла, який одягався в нефеш відбитого світла під час розповсюдження, згодом, коли видалився звідти, одягається решимо замість нього, тобто в нефеш відбитого світла. Так само і решимо, що належить Хохмі, - в руах відбитого світла, і т.п. І звичайно ж, не знадобилася їм вся величина клі, тому що решимо - це лише мала частина світла, яке видалилося, і тому розширилася тільки певна міра від клі, відповідно до цієї частки. Про це і йдеться у наведених тут словах рава в п.18 (15).

(Див. питання 7)

Решимот, котрі не вдягаються у свої келім, а залишаються над ними

45) Четвертий вид - це решимот, які не вдягаються у свої келім, а знаходяться кожне над тим клі, до якого відноситься, в вигляді "таґін" (корон) над літерами, як сказано тут у рава (гл.4, п.4). Причина їхнього виходу з власних келім - вона в ударянні відбитого світла, що спускається, та решимо одне в одне, бо відбите світло приходить від світіння зівуґу, воно бере гору, посилюється над решимо, яке є залишком результату зівуґу. І оскільки світло решимо є протилежним відбитому світлу, яке спускається всередину свого клі, тому не можуть вони бути разом, в одному носії, тобто в одному клі. І тому решимо було зобов'язане видалиться зі свого клі, вийти вище за своє клі.

Решимот, які повернулися в свої келім

46) П'ятий вид - це решимот, які повернулися до своїх келім після того, як вийшли звідти. Бо після виходу зівуґу з більш вищої властивості також видалилося разом з ним і світіння відбитого світла, що опускається. І погасли іскри (ніцуцин), які падають в клі, котре лежить нижче, і тоді повернулося решимо всередину свого клі, як і раніше. Тому що тепер не існує більше опору зі сторони відбитого світла, що всередині цього клі, - адже воно теж після виходу свого зівуґу. Тому знову решимо посилюється над відбитим світлом.

А причина того, що результат цього зівуґу називається згасанням іскор, в тому, що світіння відбитого світла позначається ім'ям "іскри" (ніцуцин). Тому припинення його світіння називається згасанням, - термін, який застосовується до іскор вогню.

Складене решимо тонкого і грубого світел. Решимо тонкого світла. Решимо грубого світла

47) Шостий вид - це складене решимо тонкого і грубого світел. Сьомий вид називається тонким світлом, про який сказано тут у рава в другій главі, п.10. Восьмий вид називається грубим світлом цього решимо.

Подібно до того, як у світлі першого розповсюдження тонке світло було змішане із грубим світлом, - так само воно і в решимо, яке залишило після себе перше розповсюдження

48) Оскільки все те, що є в світлі, - є також і в решимо, що залишилося від того ж світла, тому називається решимо "слідом від печаті". І тому решимот, які залишаються від світел першого розповсюдження, включають у собі світло й клі, подібно до світел, з яких виникли. Але весь той час, що решимо вдягається у своє клі, немає там відмінності між світлом і клі, подібно до світел першого розповсюдження, де світла і келім перемішані. Тому і в решимо, що приходить від них, непізнавана ця відмінність між світлом і клі, а змішані вони разом. Це і є шостий вид, про який говорилося, тобто решимо, що включає світло тонке і світло грубе. Але грубе світло не помітне в ньому, а змішане.

Після виходу решимо з клі розкрилася вміщена в клі авіют

49) Тепер спробуємо зрозуміти сьомий і восьмий вид. (Слід згадати) те пояснення, яке наводилося з приводу четвертого виду решимо, коли внаслідок удару відбитого світла, що опускається, в решимо, видалилося й вийшло решимо зі свого клі та піднялося над ним у вигляді корони над буквою (таґін). Тепер же, через видалення решимо з клі, проявилася різниця між клі і між решимо, тому що зараз помітною стала авіют, що є в клі. Вона визначається зараз ім'ям "грубе світло", подібно до світел першого розповсюдження. Таким чином, з'ясували, що все, що повинне бути в світлі, притаманне також і решимот, які приходять від них.

50) З'ясувалося, що після видалення решимо з клі проявилася різниця між світлом решимо і між клі цього решимо, причому клі тепер називається "грубе світло" цього решимо. З келім грубого світла, що в решимо, створилися келім чоловічої властивості (зхарім) другого розповсюдження. А світло решимо називається тепер тонке світло, що в решимо, з якого виникли світла зхарім другого розповсюдження. І пам'ятай це.

Решимо облачення, яке залишається в Малхут

51) Дев'ятий вид - це решимо світла Малхут, про що говорить рав в главі шостій, п.20. Знай, що решимо це відноситься до сьомого виду, який називається тонким світлом, тобто в ньому відсутня властивість клі. Як вже говорилося, що решимо зі сторони притягання видалилося, - тобто якість грубого світла з цього решимо. Але тонке світло, що в ньому, залишилося без клі і тому піднялося вище від свого клі - в Єсод.

Решимот, які включені в екран після його очищення

52) Десятий вид - це решимот, які включилися в екран по шляху підйому його до Творця. Бо світло Малхут, яким є екран та відбите світло, що знаходиться в ній, висвітлюється і піднімається від рівня до рівня, до приходу його до Творця, тобто в пе де-рош. І в міру проходження його в них, з'єднується також із решимот, які світла залишили там після свого виходу. Тому коли прийшов він в пе, включав в собі всі три види решимот, на які знову був здійснений зівуґ, з якого відокремилися келім і світла другого розповсюдження.

Решимот, що залишилися від чотирьох рівнів, які вийшли під час очищення

53) Одинадцятий вид - це решимот, які залишилися від чотирьох рівнів, які виходять під час очищення, в якості дев'яти їхніх перших сфірот. Тому що рав говорить тут про решимот, що залишилися від дев'яти перших (сфірот) першого розповсюдження, перш ніж почало очищатися, і називається першим світлом. Однак також від чотирьох ступенів, що вийшли потім під час стоншення, - вони теж залишили решимот у своїх келім після видалення. А точніше: від дев'яти своїх перших сфірот, тому що остання властивість не залишає решимо, як відомо.

Решимот облачення, які залишилися від останніх властивостей чотирьох ступенів

54) Дванадцятий вид - це решимот, які залишилися від останніх властивостей чотирьох ступенів, що вийшли під час очищення, - тобто лише якість тонкого світла в тих же решимот. Тому що грубе світло в цих решимот було втрачене з останніх властивостей. Як з'ясовувалося вже про останні властивості решимот, що залишилися від першого світла.

55) Отже з'ясовані дванадцять видів решимот.

1. Решимот, що йдуть від властивості облачення (з'ясували в п.п. 40-43).

2. Решимот, що йдуть від властивості притягання (з'ясували там же).

3. Решимот, які вдягаються всередину своїх келім (з'ясували в п.44).

4. Решимот, котрі не вдягаються у свої келім, а вони - як таґін над буквами (з'ясували в п.45).

5. Решимот, які повернулися до своїх келім після того, як вийшли з них (з'ясували в п.46).

6. Решимот, що включають тонке і грубе світла, але грубе світло - невиразне в них (з'ясували в п.п. 47-49).

7. Тонке світло від решимот, з яких були створені світла чоловічих властивостей (зхарім) другого розповсюдження (з'ясували там же).

8. Грубе світло від решимот, з яких були створені келім для зхарім другого розповсюдження (з'ясували там же і в п.50).

9. Решимот світла Малхут, і це тільки від тонкого світла, що в цих решимот, тому що остання бхіна не залишає своє решимо (з'ясували в п.51).

10. Решимот, які були включені в екран при його підйомі до Творця, і там оновилися в зівузі для другого розповсюдження (як з'ясували в п.52).

11. Решимот, що залишилися від дев'яти перших сфірот в чотирьох рівнях, які вийшли в момент стоншення (з'ясували в п.53).

12. Решимот від останніх бхінот на цих рівнях (з'ясували в п.54).

(Для повторення - див. питання 103)

Глава 4

Десять видів келім

Корінь всіх келім - це бхіна далет (четверта стадія)

56) Перший вид - це бхіна далет чотирьох стадій прямого світла, що є коренем усіх келім в світах. І це Малхут Ейн Соф, де відбулося перше скорочення, а до скорочення вона вдягалася на всі чотири стадії прямого світла. І це сенс того, про що сказано, що вище світло заповнювало всю реальність і не було ніякого іншого виду отримання, окрім неї. А після того, як скоротилася і встановила екран, який здійснює зівуґ із вищим світлом у вигляді зівуґу де-акаа (ударної взаємодії), та піднімає відбите світло, то це відбите світло стає тепер клі для отримання замість неї, як це описано в словах рава (ч.3, гл.1, п.п.1-3 і т.п., і в гл.12, п.4), - див. там докладніше.

Після скорочення включається бхіна далет до екрану, та відбите світло стає клі замість неї

57) Необхідно мати на увазі, що бхіна далет є сутністю клі також і після скорочення, а конкретніше - властивість авіют в ній. Але ця авіют може бути придатною для отримання після скорочення тільки в тому випадку, якщо вона включена до екрану. І тоді відбите світло, яке вона піднімає, відміряється точно відповідно до її авіют, і відповідно до величини авіют в ній, - міра світла, яке вона піднімає. І це відбите світло стає клі отримання на величину рівня вищого світла, як це докладно описано у Внутрішньому спогляданні частини другої.

Розповсюдження світла та його видалення призвели до створення келім

58) Арі встановлює нам важливий закон, що "розповсюдження світла і подальше його видалення стало причиною виникнення реальності клі" (тут, гл.1, п.9). Однак слід зрозуміти в цих його словах, що і для першого розповсюдження необхідне клі, - ще перед тим, як воно (світло) зникло, тому що не існує світла без клі. І слід пояснити його слова відповідно до того, що він написав далі (гл.6, п.2), що коли перше розповсюдження вийшло з пе де-АК назовні, все вийшло змішаним разом, тобто світло й клі були змішані одне з одним. І не було помітним клі до зникнення (світла), незважаючи на те, що воно обов'язково є там.

Розповсюдження й зникнення - рівні причини для створення клі

59) Але це пояснення певною мірою є незадовільним, бо слова: "стало причиною виникнення реальності клі" звучать незрозуміло, тому що з цих слів створюється враження, ніби перед зникненням немає ще жодної реальності клі взагалі. Однак ми повинні глибше зрозуміти його слова. Насправді ж, сказані вони дуже обережно, тому що він не сказав: "зникнення світла стало причиною створення клі", а сказав: "розповсюдження світла та його зникнення стало причиною створення клі". І сенс в тому, що вони обидва, - і розповсюдження, і зникнення є однаковими причинами для створення клі.

Первинний матеріал для клі - це бхіна далет

60) І його слова є зрозумілими разом з тим, що ми з'ясували вище, (в п.п. 56-57), що первинний матеріал клі - це бхіна далет, на яку було здійснене перше скорочення, іншими словами, - великий ступінь бажання отримувати, який був включений до світу Ейн Соф і який називається Малхут Ейн Соф (Малхут світу Нескінченності). В самому Ейн Соф вона не була помітна взагалі, а початок її розкриття - після того, як вона скоротилася та утворився порожній простір. Тому що тоді розкрилося зростання бажання отримувати як протилежність властивостей щодо вищого світла, яке є повною віддачею і в якому немає від бажання отримувати навіть найменшої частини. Цим вона відокремилася і спустилася, та віддалилася від вищого світла, ставши повною йому протилежністю. Бо відмінність властивостей розділяє в духовному, а протилежність властивостей - це повне відокремлення, крайня протилежність в духовному. І тому з цього моменту і далі визначається збільшення бажання отримувати, наявне в скороченій бхіні далет, як збільшення авіют в світах щодо вищого світла, яке вважається межею тонкощі, що існує в реальності. І це тільки тому, що є чистим від бажання отримувати, оскільки все воно - повна віддача. І більше того, немає у нас осягнення у вищому світлі щодо нього самого, його сутності. І ми вже детально розглянули це (ч.1, Ор пнімі і Внутрішнє споглядання).

Після скорочення включається бхіна далет в екран. І відбите світло, яке піднімається за допомогою їх обох, стає клі для отримання

61) І ось при всій значній віддалі, яка існує в бхіні далет щодо вищого світла, крім неї немає жодного іншого клі отримання, але вона потребує виправлення екраном. І тоді, подібно до того, як вона отримувала до скорочення, - тільки відповідно до величини притягання, - в тій же мірі вона отримує тепер відповідно до міри величини відштовхування. Тобто, - відповідно до міри зрощування світла, яке вона отримувала б (як раніше), якби не була обмежена скороченням та екраном (див. поняття "скорочення" та "екран" в розділі Питання та відповіді в частині другій, питання 43).

Зникнення світла з бхіни далет стало причиною для виходу (появи) екрана

62) І вже з'ясували у другій частині, що Малхут де-ігулім, на яку було скорочення, - вона корінь й причина для Малхут де-йошер та екрану в ній. Тому що після того, як зникло світло з Малхут де-ігулім, з усіх чотирьох її бхінот, вона повернулася, щоб знову притягнути світло у три свої стадії, на які не було скорочення. Це бажання і є внутрішнім змістом установки екрану, щоб не розповсюдилося світло в бхіну далет в ній, а лише точно до трьох стадій і не більше. Це відбувається у неї через зникнення світла з усіх чотирьох бхінот в ній, коли вона залишається повністю порожньою від світла. Виходить, що зникнення світла було причиною народження екрану.

Бхіна далет - це наслідок розповсюдження вищого світла. Таким чином, розповсюдження і зникнення призвели разом до створення клі, та з них вийшли бхіна далет й екран

63) Однак бхіна далет за своєю суттю, - це породження розповсюдження світла. Адже це четверта стадія прямого світла і це Малхут Ейн Соф, тільки світло потім зникло з неї в результаті скорочення. Тому бхіна далет, по суті, - породження від розповсюдження світла, а екран - породження від зникнення світла. Ми вже з'ясовували, що від скорочення і далі, об'єднуються вони обидва, - бхіна далет та екран, - у властивість клі отримання. І крім них немає взагалі клі для отримання в світах.

Таким чином, ми бачимо, наскільки справедливими є слова рава, який говорить, що "розповсюдження світла і подальше його зникнення стали причиною створення реальності клі". Тому що від розповсюдження світла продовжується бхіна далет своєю сутністю, тобто властивість її авіют, а зі зникнення світла походить стадія екрану, встановленого в ній, без якого вона непридатна для отримання взагалі.

Внаслідок того, що початок утворення клі походить з розповсюдження й зникнення, тому ці дві сили повинні передувати кожному клі

64) І відомо, що кожна сила у вищих зобов'язана проявитися в нижчих. І тому, внаслідок того що початок утворення клі, тобто в Малхут де-йошер, яка є пе де-рош де-АК, відбувається через розповсюдження світла та його зникнення, - тому далі, після цього, ці дві сили зобов'язані передувати кожному клі, - тобто розповсюдження світла та його зникнення. І не можна собі уявити жодного клі в світах, окрім них.

Матеріал клі - це авіют, а форма - це екран

65) Отже, ми детально з'ясували базисні матеріал і форму, а саме: авіют бхіни далет - це матеріал, а екран, встановлений у ній, - це форма, і з них двох розвинулися всі види келім, в загальному і в деталях в усіх чотирьох світах АБЄА.

Другий вид - це відбите світло, що піднімається від пе і вище та вдягає десять сфірот прямого світла

66) Другий вид келім - це відбите світло, що піднімається знизу нагору за допомогою зівуґу де-акаа вищого світла з екраном, який встановлений в клі Малхут, і він називається "істаклут алеф" (перше вглядування, споглядання). І як написано вище, в п.61, від скорочення і далі міра вищого світла, одержуваного ступенем, залежить та відміряється величиною рівня відбитого світла, що піднімається внаслідок зівуґу де-акаа з екраном. Тому що це відбите світло пов'язує й облачає десять сфірот прямого світла, як відомо.

Відбите світло, що в рош, в дійсності не є клі, - воно тільки корінь келім

67) І слід запам'ятати все, що з'ясовувалося тут, в Ор пнімі, щодо облачання відбитого світла у десять сфірот, котрі належать рош. Головне, що це не визначається як реальне облачання в дії, тому що воно піднімається знизу вгору. Це подібно до протидії облачанню в авіют келім. Але разом з тим, це відбите світло розширює клі Малхут де-рош у десять сфірот від неї і вниз, і вони стають клі для реального отримання в дії. І вже докладно обговорювали це (ОП, гл.1, п.30)

Третій вид - це відбите світло, що приймає протилежне значення, - від пе і вниз, - і одягаються десять сфірот, які належать ґуф, до табуру

68) Третій вид келім наведений вище (в п.65), коли відбите світло, що відноситься до рош, тобто другий вид, незважаючи на те, що саме воно абсолютно не є властивістю облачення, все одно воно змінюється на протилежне і стає клі отримання в дії. І цей третій вид завжди називається по імені "ґуф парцуфу" (досл. тіло парцуфу), а другий вид завжди - "рош парцуфу" (досл. голова парцуфу).

(Див. питання 13)

Четвертий вид - це келім від табуру і вниз

69) Четвертий вид - це келім, які знаходяться від табуру і вниз. Вони визначаються як десять сфірот відбитого світла, в яких немає прямого світла. Тому що третій вид діє тільки до табуру, бо там місце дев'яти перших сфірот ґуф. Але від табуру і вниз, яке є місцем Малхут де-ґуф, вони не вважаються келім отримання.

Відштовхування й облачання, які викликав екран в рош в потенціалі, розкрилися в ґуф в дії, - облачання - від пе до табуру, і відштовхування - від табуру й нижче

70) І сенс в тому, що рош і ґуф визначаються як величина потенційна щодо втілення в дії, і все, що включене до рош в потенціалі, розкривається в ґуф у втіленні. І тому ці дві дії, які екран викликав в десяти сфірот рош, а саме: затримка вищого світла, щоб воно не розповсюджувалося в бхіні далет, тобто в Малхут, і облачання, яке відбулося завдяки відбитому світлу, що піднімається, - обидва вони відбувалися в рош тільки в потенціалі, - проте місце розкриття цих двох дій - в ґуф, коли потенційне облачання, яке було в рош, приходить до розкриття в дії вище від табуру ґуф. А властивість затримки всередині Малхут розкривається в дії нижче від табуру ґуф.

П'ятий вид - це келім першого розповсюдження, які називаються грубим світлом (ор ав).

71) П'ятий вид - це келім, які спустошилися від вищого світла, котрі називаються грубим світлом (ор ав). Тому що після того, як поширилися десять сфірот ґуф від пе де-АК до табуру в якості третього виду, знову вище світло зникло з них, і залишилися келім порожніми, без світла. І тут є велика відмінність. Тому що при першому розповсюдженні, незважаючи на те що вони визначаються там як келім отримання в дії, в той же час вони не вважаються ще справжніми келім через велику важливість, яка є там по відношенню до келім. І тому говорить там рав, що келім і світло, що всередині них, - перемішані. Однак після того, як зникло світло з них, стала помітною їхня авіют, і відбулося розділення між світлом і клі. І тому називаються ці келім грубим світлом (ор ав).

Шостий вид - це келім, які спорожніли від своїх світел, та решимот, що залишилися для їхнього оживлення

72) Шостий вид - це келім, які залишилися порожніми після виходу (світла), і в них залишилися решимот від світел, які зникли. Решимот при цьому оживляють та підтримують існування келім, щоб вони були придатні осягнути свої світла, як і раніше. І також світять вони парцуфу, який (виникне) після них, як наведено тут в словах рава (гл.2, п.1 і п.8, і гл.4, п.2).

Сьомий вид - це спорожнілі келім, в яких не залишилося решимот

73) Сьомий вид - це келім, які залишилися порожніми після видалення (світла), і в них не залишилося решимот від світел, котрі видалились. Це останні бхінот від кожного парцуфу і розповсюдження, оскільки остання бхіна не залишає решимо, як наведено в словах рава (гл.2, п.6). І це, однак так, - як це з'ясували вище (в п.43).

Восьмий вид - це келім, які підготовлені для потреб другого парцуфу, наступного за ним

74) Восьмий вид - це келім, які приготовлені та призначені в парцуфі для потреб другого парцуфу, наступного за ним, як сказано у Арі (в гл.4, п.6). І навіть клі Кетеру, про яке рав каже там, що воно не створюється в першому парцуфі, а тільки в другому парцуфі безпосередньо, - при всьому тому, властивість клі Кетеру зі сторони чоловічої властивості (захар) готується в першому парцуфі.

Вид келім, що описаний вище, - це келім зхарім другого парцуфу

75) І цей восьмий вид, описаний вище, - це келім чоловічої властивості (зхарім) для потреб другого парцуфу. Вони приходять від решимот, які світла залишили в келім після свого видалення. І від грубого світла, включеного до цих решимот, були створені келім "зхарім", як це описано в Ор пнімі (гл.2, п.3).

Дев'ятий вид - це келім, які вготовані в парцуфі для келім некевот другого парцуфу

76) Дев'ятий вид - це келім для некевот, які були приготовлені в першому парцуфі для потреб другого парцуфу. І вони створені з іскор (ніцуцин), що падають всередину порожніх келім після того, як зникло з них світло, котре приходить від світіння зівуґу у властивості, більш вищій по відношенню до порожнього клі. І внаслідок того, що в другому парцуфі змінилися світла, - коли приходить світло Хохма в клі, що відноситься до Кетера, а світло Біни - в клі Хохми, і світло ЗА в клі Біни, і т.п., тому там були необхідні келім, які перебували б у подобі щодо своїх бхінот. І тому були підготовлені ці ніцуцин таким чином, що ніцуцин, які впали з рівня Біна в порожнє клі рівня Хохма, стали клі для світла Біни, що приходить в клі Хохми. А ніцуцин, що впали з рівня ЗА в клі рівня Біна, стали клі для світла ЗА, що приходить в клі де-Біна, і далі - так само.

Десятий вид - це зовнішні келім для оточуючого світла

77) Десятий вид - це зовнішні келім для оточуючого світла. Оскільки оточуюче світло не може бути отримане ступенем інакше, як тільки від якості, що стоїть вище за відповідну йому властивість у рош. Тому воно потребує також клі, яке відповідає цьому світлу, тобто щоб і клі було також від властивості, котра стоїть вище за відповідну йому властивість в рош. І якщо ступінь - з бхіни далет, то він потребує того, щоб клі було з бхіни ґімел. А якщо він - з бхіни ґімел, то потребує клі, яке було б з бхіни бет. Подібним же чином - і далі. І тому келім оточуючого світла називаються зовнішніми келім, тому що по відношенню до келім завжди вважається, що кожне, яке більш тонке, - воно більш зовнішнє (ОП, гл.5, п.3).

Ті келім, про які сказано, приходять на ступінь під час стоншення

78) І ось ці зовнішні келім осягаються ступенем лише шляхом підйому на ступінь, котрий стоїть вище за нього, що відбувається в момент підйому світел до Творця. Як наводиться в словах рава тут (гл.6, п.15. Див. також в Ор пнімі).

(Див. для повторення питання 88)

Глава 5

Сім відмітних особливостей в екрані

79) Екран - це властивість обмеження, яка з'явилося після скорочення, щоб отримувати світло тільки в дев'ять перших сфірот та перешкоджати світлу, щоб не розповсюджувалося воно в бхіну далет, - в Малхут. Як сказано: "Прийди до цього місця й не додавай". І цей екран є породженням, що виходить як наслідок зі скорочення, тобто зі зникнення світла. Тому що після того, як світло зникло з усіх бхінот повністю, тобто з усіх чотирьох стадій, наявних там, - хоча скорочення було тільки на бхіну далет, як відомо, - внаслідок цього з'явилася нова форма бажання в Малхут Нескінченності: знову продовжити світло за допомогою сили обмеження, - тобто лише від бхіни далет і вище, але не вниз від бхіни далет. І ця нова межа називається екраном. Внаслідок того, що основа цієї межі знаходиться тільки в бхіні далет, тобто в Малхут, тому визначається, що екран править та встановлений всередині клі Малхут.

Межа та авіют в екрані приходять в ньому як одне

80) І ось - сім основних відмітних ознак, які слід розрізняти тут, в цьому екрані. Перший: межа та авіют включаються і приходять до нього як одне, без будь-якої абсолютно відмінності між ними. Оскільки межа, яка перебуває в ньому, дійсна тільки на авіют бхіни далет, виходить, що він не обмежує і не перешкоджає розповсюдженню світла щодо ступеню, в якому немає цієї міри авіют. Відповідно, авіют і межа йдуть як одне. І обидва вони разом називаються екраном. І неможливо взагалі говорити і визначити, що таке екран сам по собі, - тобто тоді, коли він не включений до авіют. Тому що тоді зовсім нереально, щоб було що-небудь розрізнене в ньому.

Є авіют без екрану, але не існує екрану без авіют

81) Однак в клі самої Малхут можна розрізнити багато тоді, коли немає в ній виправлення екраном. І перш за все слід знати, що Малхут де-ігулім не має екрану взагалі, тому що екран існує тільки в сфірот йошер. Ми з'ясовували вже це в другій частині, і ще є численні відмітні властивості, які будемо з'ясовувати у відповідних місцях. Але в момент, коли ми говоримо лише про Малхут, це означає, що ми говоримо, виходячи тільки з авіют, без виправлення екрану. Таким чином, екран без авіют - неможливий, проте існує реальність для авіют без екрану.

Сила затримки в екрані рош - вона в потенціалі, а не в дії

82) Ознака друга - це властивість затримки, яка існує у вигляді сили, потенціалу в екрані, тому що в затримці екраном вищого світла є стан потенційний і є те, що втілене в дії, і це є відмінністю між рош і ґуф. Хоча ми і говоримо, що вище світло розповсюджується до того, поки не вдаряє в екран, що в клі Малхут, а екран повертає світло назад, і це повернуте світло вдягає десять сфірот рош, але все це в потенціалі, а не реально в дії, як це описано вище, в п.16. І тому знай, що будь-яка межа й затримка світла, яка є в екрані, що стоїть в Малхут де-рош, - це тільки затримка, котра існує в потенціалі, але не втілена в дію.

Сила затримки в екрані в потенціалі називається "пе", а у вигляді дії - називається "табур"

83) Ознака третя - це затримка, що втілена в дію, яка існує в екрані. Тому що ті облачання і та затримка, які відбуваються в рош в потенціалі, вони приходять і розкриваються в ґуф в дії, оскільки Малхут де-рош поширюється від себе і далі у вигляді десяти сфірот згори вниз, які в сукупності називаються "ґуф". Малхут цих десяти сфірот називається "табур", тому що там розкривається вся сила затримки вищого світла, наявна в екрані, що в рош. Сила ця дозволяє вищому світлу вдягтися тільки від табуру і вище. І знай, що ці два імені, - "пе" і "табур", - вказують на дві цих розглянутих ознаки, тому що властивість затримки екрану в потенціалі називається "пе", а властивість затримки в дії, що існує в екрані, називається "табур".

Включення екрану до трьох перших бхінот через його висвітлення

84) Ознака четверта - включення екрану до авіюту трьох перших бхінот, що відбувається внаслідок висвітлення екрану. Це відбулося за допомогою вдаряння й ударної взаємодії між внутрішнім та оточуючим світлом. Це вимагає особливого розуміння, тому що є основою, на якій тримається все вчення.

"Включення екрану до трьох перших бхінот" означає: до трьох перших бхінот, що в бхіні далет

85) Ми вже докладно розглядали це в Ор пнімі, і тут не місце заглиблюватися в це. Але важливо тут зрозуміти, - щодо нашої теми, - що це взаємопроникнення, про яке ми говоримо в екрані, зовсім не означає, що три перших бхіни самі тепер скоротилися, як раніше скоротилася бхіна далет. А все це висвітлення відбулося тільки в самій бхіні далет. Тому що сама бхіна далет складається із чотирьох бхінот, бо прийшла зі світу Нескінченності. І тому екран, що встановлений в ній, також складається з усіх чотирьох бхінот, як описано вище (в п.80), - що вся авіют Малхут включена до екрану. Тим самим зрозумій, що коли йдеться про те, що екран піднявся в ЗА, в бхіну ґімел, це означає, що екран очистився від бхіни далет, що в далет, і залишилася в ньому тільки величина авіют бхіни ґімел, що в далет. Таким чином виходить, що цим вона зрівнялася своєю формою з властивістю ЗА. А як відомо, збіг властивостей означає єднання в духовному. І тому називається це, що піднялася і об'єдналася із ЗА, як ніби сама вона була властивістю ЗА, адже немає нічого, що дозволило б розрізнити їх. І це називається, що включився він (екран) в ЗА.

На основі цього ми можемо зрозуміти інші включення, існуючі в екрані, про які йшлося, поки піднявся він і включився до пе в рош. Іншими словами, поки не прирівняв свої властивості із властивостями екрану, дія якого в потенціалі, - і невиразним є в ньому зовсім, що це екран, який втілює в дію. І це вимагає більш глибокого розуміння.

Якщо з клі зникає екран, зникає з нього і світло

86) Ознака п'ята - це припинення дії екрану в клі внаслідок виходу його звідти. Іншими словами, - коли відбулося стоншення екрану з бхіни далет до бхіни ґімел, що визначається як вихід екрану з клі Малхут та підйом його в клі ЗА. І може здатися, що Малхут звільнилася від сили затримки й обмеження, які були в ній, і тепер вона може отримувати вище світло без перешкод. Однак це не так. Більш того, - вона залишається в повній темряві через вихід з неї екрану. І це тому, що від першого скорочення і далі Малхут може отримувати будь-яке світло тільки за допомогою екрану. Таким чином, що обидві дії, - і отримання світла, і відштовхування світла, - пов'язані з екраном, тому що відштовхуванням світла від останньої властивості зв'язують та вдягають світла вгору від цієї властивості.

Екран, який одержує авіют рош після свого очищення

87) Ознака шоста - це авіют рош, яку набуває екран заново після його очищення, висвітлення. Тобто, - за допомогою його підйому і приходу в Малхут, що стоїть в рош, та включення до неї, як це описувалося раніше (ОП, гл.4, п.50).

Екран, який отримує авіют ґуф після свого очищення

88) Ознака сьома - це авіют ґуф, яку набуває екран заново після його очищення, висвітлення. Як це описувалося раніше, - що після отримання від екрану рош авіют знизу вгору пробуджуються в екрані де-ґуф всі решимот, які включилися до нього при проході через сфірот ґуф під час його підйому до Творця. І ці решимот - від авіют згори вниз, тобто від властивості ґуф. Таким чином, ця авіют, яку він отримує від рош і яка спрямована знизу вгору, обертається в решимот де-ґуф на авіют згори вниз.

(Для повторення - див. питання 105)

Глава 6

Шість відмітних особливостей в прямому світлі

Вище світло перебуває в єдиній подобі, а всі зміни, про які сказано, - щодо тих, хто одержує

89) Перш за все, слід знати і запам'ятати, що вище світло перебуває в єдиній подобі, а вся та безліч змін, яку ми знаходимо в світах, - всі вони відбуваються зі сторони отримувачів. Більш того, вони обов'язково йдуть в порядку причини й наслідку: від першого отримувача, - від Малхут світу Нескінченності. І після всього цього не відбувається ніяких змін у вищому світлі, - навіть щодо тих, хто отримує не відбувається ніяких змін. Зрештою розкриється Його просте світло для одержувачів, подібно до того, як було розкрите в першому одержувачі, - в Малхут Нескінченності до скорочення, - без жодних змін. Як сказано: "Я АВАЯ не змінюю".

Знання вчення багато в чому залежить від знання послідовності розвитку сфірот, парцуфім і світів в порядку їхніх причини й наслідку

90) Знай, що розуміння цієї мудрості багато в чому залежить від знання послідовності розвитку сфірот, парцуфім і світів одне з одного, як "причини й наслідку", в обов'язковому порядку. І мудреці Зогару з'ясували це в його прихованому змісті, але не було розуміння їхніх слів, доки не прийшов Арі та не розкрив ці поняття. Знай також, що будь-яке оновлення в кабалі Арі щодо попередніх дослідників, полягає в основному в розкритті шляхів десяти сфірот відбитого світла. І хоча десять сфірот відбитого світла в цілому були розкриті всім попереднім кабалістам, однак головні їхні осягнення й розуміння були тільки відповідно до шляхів десяти сфірот прямого світла. Доки не прийшов Арі і не прояснив для нас розуміння шляхів відбитого світла у всіх деталях, і цим розкрив багатства, що приховані й замкнені на ключ в книзі Зогар.

Всі відмітні особливості, які існують у відбитому світлі, походять з прямого світла

91) Однак слід знати, що всі ці численні особливості, які ми розрізняємо у відбитому світлі, походять з десяти сфірот прямого світла, - настільки, що немає ніякого, самого маленького оновлення у відбитому світлі, яке б не виходило з прямого світла. І тому вони також називаються тими ж іменами прямого світла. І не тільки вони походять з них, але й властивості їхні дорівнюють одна одній, а всі відмінності - тільки в протилежності значень між ними. Тому що одне - світло, а інше - клі.

Про десять сфірот прямого світла Арі говорить дуже мало

92) Однак про десяти сфірот прямого світла рав говорить дуже мало і дуже коротко. Це тому, що він покладався в цьому на попередніх кабалістів, які говорили тільки з прямого світла, і тому не вважав він за необхідне продовжувати їх. І слід визнати, що нам дуже бракує його ясних знань про десять сфірот прямого світла. Це недолік, який не зможе сповнитися.

93) І є тут, в десяти сфірот прямого світла, шість відмітних ознак, які необхідно пам'ятати постійно під час занять кабалою. Вони такі.

Перша ознака, - що вище світло знаходиться в єдиній подобі, і будь-які властивості, які помітні в десяти сфірот прямого світла, - це облачення на вище світло, але вони розкриваються тільки внаслідок облачання їх у відбите світло.

Кількість "десять сфірот" - це в прямому світлі, однак у відбитому світлі - їх п'ять бхінот

94) Ознака друга полягає в тому, що кількість "десять сфірот", в основному, - тільки в прямому світлі. Однак у відбитому світлі є тільки п'ять бхінот, як сказано про це у рава (тут, в п.63) і в іншому місці.

Десять сфірот прямого світла визначаються як єдине світло і відокремлюються одна від одної тільки при облачанні у відбите світло

95) Ознака третя в тому, що десять сфірот прямого світла, коли вони самі по собі, - не є ступенями, які відмінні один від одного, подібно до того, як коли вдягнені вони у відбите світло, а визначаються всі як одне світло. Але коли одягаються вони в десять сфірот відбитого світла, розкриваються між ними відмінності дуже великі й дуже глибокі.

Є відмінності в десяти сфірот прямого світла зі сторони їхньої сутності, хоча подібні вони єдиному світлу

96) Ознака четверта - це відмінності, які є в десяти сфірот прямого світла зі сторони сутності кожної зі сфірот, як це описано в частині першій в Ор пнімі, див. там докладніше все продовження, а також у Внутрішньому спогляданні там же.

Все, що є в наслідку, одержане ним від його причини. Але головне світіння залишається в його причині, і тільки віта від нього передається наслідку

97) Ознака п'ята - це величина відстані між причиною і наслідком, і все, що є в наслідку, одержане ним від його причини. І не в змозі він нічого отримати від будь-якого ступеню, що стоїть вище від його причини, без посередництва причини. І в усьому, що причина передає наслідкові, головне світіння залишається в причині, і тільки маленька віта від неї передається та приходить до наслідку, незважаючи на те, що головне світіння приходить тільки заради наслідку. (див. вище, п.24)

Кожен, хто ближчий до бхіни далет, - визначається, що авіют його є більшою

98) Ознака шоста - це ступінь близькості до бхіни далет. Тому що той, хто ближче до бхіни далет, - визначається, що авіют його є більшою і що він – є більш низьким (як сказано в п.23). І ця відмітність починається в десяти сфірот прямого світла тільки від скорочення і нижче, коли бхіна далет перетворилася на порожній простір і був в ній встановлений екран. Тому особливість ця не властива ігулім, тому що немає там екрану.

99) І ось всі ці відмітні особливості, крім останньої, діють в десяти сфірот прямого світла ще до скорочення. І незважаючи на те, що немає у нас абсолютно ніякого осягнення до скорочення, при всьому тому, - "з нижнього вивчиш вищого", як відомо. І добре пам'ятай ці відмінності, щоб не зникали з поля зору тоді, коли зайнятий ти вивченням мудрості.

Питання й відповіді про сенс слів

1) Що таке "відбите світло, що опускається" (ор хозер га-йоред)

Коли відбувається стоншення екрану від рівня до рівня, наприклад від бхіни далет до бхіни ґімел, і здійснюється зівуґ де-акаа в бхіні ґімел, тоді спускається світло цього зівуґу від бхіни ґімел всередину бхіни далет, яка порожня від світла. І світіння це називається "відбите світло, що опускається" (ор хозер га-йоред). (ОП, гл.2, п.1, гл.3, п.50)

2) Оточуюче світло

Сукупність світла, яке відштовхує нижче від табуру будь-якого парцуфу внаслідок зівуґу де-акаа, що відбувається в екрані в Малхут рош парцуфу, називається оточуючим світлом ( ор макіф). (ОП, гл.1, п.7. гл.5, п.7)

3) Світло, що приходить через повернення

Чотири ступеня: Хохма, Біна, ЗА і Малхут, які виходять внаслідок зівуґу, що відбувається під час висвітлення, очищення, називається "світло, що приходить через повернення". Відбувається це тому, що світла виходять тоді й видаляються, а зівуґім, які при цьому відбуваються, виходять тільки через те, що вище світло не припиняє світити ні на мить. Тому воно приходить в стан зівуґу з екраном на ступенях, які пройшло світло на шляху свого очищення. І тому визначаються не як світла рахамім, - так зветься пряме світло, - а як міра обмеження (дін), як називається відбите світло. (ОП, гл.2, п.9)

4) Світло Малхут

Сила екрану та відбите світло, що в ньому, котрі знаходяться в клі Малхут, називається "світлом Малхут". А також тонке світло решимо, що належить Малхут, теж називається світлом Малхут. (ОП, гл.2, п.6, п.20)

5) Світло товсте і грубе (ав, гас)

Після виходу десяти сфірот прямого світла з десяти сфірот відбитого світла, що облачало їх, залишився відбите світло внизу у вигляді "світла товстого і грубого", оскільки вони (десять сфірот відбитого світла) порожні, без світла. І тоді розкривається їхня авіют, і визначаються як клі. Але перед тим, як вийшло пряме світло з відбитого, вони обидва перебували подібно до змішаних разом. (ОП, гл.2, п.20, гл.3, п.2, п.30)

6) Світло акудім

Перше розповсюдження від Малхут рош де-АК згори вниз, до Малхут, що стоїть в ґуф де-АК, називається "акудім". Причиною цього є те, що всі десять сфірот пов'язані (івр. акудім) там в одне клі, яке відноситься до Малхут, тому що для решти дев'яти перших сфірот ще не було келім. І воно є властивістю прямого світла та рахамім і називається "першим світлом". (ОП, гл.1, п.8 [текст Арі])

7) Світло решимо

Світла акудім, після того як видалилися, залишили після себе решимот всередині тих місць, де знаходилися. Вони є прямим світлом, - подібно до сукупності світла, що їх складає. (ОП, гл.3, п.30, ВС, п.44)

8) Букви (отійот)

Див. питання 47 "Падаючі ніцуцот".

9) Зворотна сторона (ахораїм)

Частина клі, що не призначена для отримання або віддачі, називається "зворотною стороною" - "ахораїм". Звернись також до питання 16. (ОП, гл.3, п.5)

10) Зворотна сторона Кетеру

Коли очистився екран бхіни далет, тоді видалився звідти ступінь Кетеру і залишив бхіну далет у темряві, без світла. Ця сила міри обмеження (дін) називається зворотною стороною (ахораїм). Вона залишається відбитою там в клі бхіни далет, поки не отримає своє виправлення. І так - всі ступені. (ОП, гл.3, п.4 [текст Арі])

11) Дзеркало, яке не світить (аспакларія де-ло неїра)

Малхут називається "дзеркало, яке не світить" з двох причин: 1) через те, що світло Малхут не залишило решимо після свого виходу, як це було з іншими світлами; 2) тому що під час другого розповсюдження помінялися світла, і прийшло світло Хохми в клі Кетеру, а світло Біни в клі Хохми і т.п. Поки світло Малхут не прийшло в клі ЗА, і клі Малхут залишилося без світла. (ОП, гл.2, п.8)

12) Відміна (бітуль)

Після того як світло вийшло з клі і до того, як отримує (клі) своє виправлення, щоб знову стати придатним для облачення світла, - стан визначається тоді, як стан "відміни" для клі. Подібно до клі, користування яким відмінене. (ОП, гл.6, п.7)

13) Ґуф (тіло)

Одягання світел в келім має проходити спочатку в потенціалі, а потім - в дії. Стадія облачення десяти сфірот у вигляді потенційної можливості називається "рош" (досл. голова), а одягання десяти сфірот в дії називається "ґуф" (досл. тіло). (ОП, гл.1, п.7, ВС, п.68)

14) Причина клі

Розповсюдження світла та подальший його вихід "є причиною дійсності клі". (Див. ОП, гл.1, п.9 [текст Арі], ВС, п.58)

15) Стінка (клі)

Внаслідок того, що світло обмежене й відміряне тільки мірою авіют екрану, - тобто величиною авіют визначається величина ступеню світла, - тому авіют визначається як клі і місце отримання світла. Тому властивості авіют є стінкою клі, тому що все, що становить клі, - це тільки його стінки. А чотири бхіни (чотири властивості), з яких складається авіют, подібні до чотирьох стінок, перегородок, які одягаються одна на іншу. Вони діляться на внутрішні і зовнішні таким чином, що властивість найбільшої авіют в стінці клі, яка притягує та відміряє насолоду, визначається як внутрішня частина клі. Решта ж бхінот, з меншою авіют, є зовнішньою частиною клі. І якщо є там авіют бхіни далет, то вона - внутрішня частина клі, а бхіна ґімел - зовнішня по відношенню до неї, бхіна бет - зовнішня частина щодо бхіни ґімел, і бхіна алеф - зовнішня щодо бхіни бет. Всі вони разом називаються стінкою. (ОП, гл.5, п.3) [До питання 30]

16) Через задню частину (ахораїм клі):

Зовнішні властивості в стінці клі (див. питання 15, "Стінка") називаються також задньою частиною клі, зворотною стороною клі. Бо лише сторона, що відноситься до внутрішнього в клі, визначається як така, що світить, тому що світло обмежене й пов'язане в ній. Але зовнішня частина, яка не використовується для продовження світла, - визначається, що не світить і називається зворотною стороною (ахораїм). Тому ступені, що виходять на екран під час його очищення, - визначається, що виходять через задню сторону (клі). Тому що виходять вони на три більш тонкі бхіни, ніж бхіна далет, і є зовнішніми по відношенню до неї. Таким чином, вони виходять через зовнішню частину і зворотну сторону бхіни далет. (ОП, гл.3, п.6 [текст Арі]) [До питання 9]

17) Через сторони

В світлі хасадім є дві сторони: права й ліва. Збільшення хасадім називається правою стороною, а скорочення хасадім називається лівою стороною. І обидві називаються сторонами, щоб показати, що обидві вони є рівними за ступенем важливості, за подібністю двох сторін одного рівня. Адже подібно до того, як є важливі виправлення у примноженні хасадім, так само є важливі виправлення у скороченні хасадім. А там, де духовна ряснота розкривається поєднанням двох цих сторін разом, називається, що відбувається це через сторони. (ОП, гл.5, п.2)

18) П'ять хасадім

П'ять бхінот Кетер, Хохма, Біна, ЗА і Малхут, - вони визначаються іноді ім'ям "п'ять хасадім". У місці, де немає світла Хохми в трьох перших сфірот КАХАБ, а є тільки світло хасадім, називаються тоді п'ять бхінот ім'ям п'ять хасадім: ХАҐАТ, Нецах і Год. (ОП, гл.6, п.80)

19) П'ять закінчень (кцавот)

П'ять хасадім, про які йдеться в питанні 18, називаються ХАҐАТ НЕГ. Насправді - це п'ять бхінот: КАХАБ, ЗА і Малхут, але через те, що немає в трьох перших бхінот світла Хохма, а є тільки світло хасадім, вони називаються ХАҐАТ НЕГ. Це вказує на те, що три властивості КАХАБ де-ЗА - вони тільки в світлі хасадім, властивість самого ЗА називається "Нецах", і включення Малхут до ЗА називається "Год". І тому вони називаються "п'ять кінців", вказуючи тим самим, що кожне закінчення вказує на окрему бхіну з п'яти бхінот КАХАБ, ЗОН прямого світла, які включилися в ЗА. Однак Єсод ЗА не є окремим закінченням, адже крім п'яти бхінот прямого світла немає нічого більш. Але Єсод ЗА - це ступінь включення всіх п'яти проявлених закінчень разом. Таким чином, що п'ять бхінот проявляються двічі у ЗА: в перший раз - в окремому, коли кожна бхіна відокремлена і знаходиться сама по собі, як окремий кінцевий прояв, окреме закінчення. Називаються вони в такому випадку ХАҐАТ НЕГ. І вдруге - в загальному, коли всі включені разом та перемішані одна з одною, і називається тоді "Єсод ЗА". (ОП, гл.6, п.п.80-90) [До питань 29, 37]

20) Обмеження світла

Всі міри, прояви і безліч форм, що вміщені в світлі, вони приходять від авіют, яка є в екрані, та від його очищення, коли він породжує ступені, що відрізняються один від одного за формою, як відомо. І тому називається це "обмеження світла". (ОП, гл.1, п.30) [До питання 41]

21) Обмеження, що існує у вигляді сили

Сила затримки, що вміщена в екрані Малхут рош, не дозволяє вищому світлу поширитися в Малхут. Затримка ця існує тільки у вигляді сили, - потенційно, а не в дії. Адже навіть одягання на дев'ять перших сфірот, що відбувається там, воно теж тільки потенційно існуюче одягання. І облачання і відторгнення світла розкриваються в дії тільки в ґуф. (ОП, гл.1, п.30)

22) Обмеження в дії

Обмеження, яке властиве екрану, що стоїть в Малхут рош, - воно тільки потенційне. А дія його розкривається лише в екрані, що стоїть в Малхут де-ґуф, який називається "табур", див. питання 26. (ОП, гл.1, п.20, п.30)

23) Істаклут алеф

Див. ч.3, Питання і відповіді, відповідь 36.

24) Істаклут бет

Див. ч.3, питання і відповіді, відповідь 37.

25) Облачання, що існує у вигляді сили

Див. питання 21.

26) Облачання в дії

Усе, що відбувається в зівузі де-акаа вищого світла на екран, який стоїть в Малхут де-рош, а саме: відштовхування світла від Малхут і вниз, одягання світла на дев'ять сфірот від Малхут і вгору, - все це не розкривається там в дії. Реалізується ж це в дії тільки в екрані, який знаходиться в Малхут де-ґуф, і називається "табур". Де від табуру і вниз відштовхується світло, а дев'ять сфірот, розташованих вгору від табуру, воно вдягається. (ОП, гл.1, п.30)

27) Світло, що прагне до свого джерела

Коли світло бажає подібності форми, - бути чистим подібно Творцеві, з якого було проявлене, - і тому прагне віддалитися від облачання в келім, таке віддалення називається "прагненням до свого джерела". Це відбувається внаслідок зіткнення внутрішнього й оточуючого світел одне з одним. І необхідно зрозуміти, що мова не йде безпосередньо про вище світло, а маються на увазі десять сфірот прямого світла, які вже є взаємним зв'язком між світлом та його шатами, адже тому і називаються по імені "сфіра", - від слова "сапір" (сяючий, такий, що світиться). Тому сутністю вищого світла не можемо ми оперувати зовсім, і говорити про нього теж не в змозі, тому що без облачення, шат, без клі, ніщо не може бути осягнутим в світлі. (ВС, п.24)

28) Повернення до Творця

Вихід світла як наслідок очищення екрану називається поверненням до Творця, тобто до Малхут рош, яка є Творцем для десяти сфірот, званих ґуф. Тому що в результаті підйому туди вони оновлюються й розповсюджуються повторно, у вигляді другого розповсюдження. Так само і у всякому новому розповсюдженні, яке виходить тільки через повернення світел до Творця, коли кожне повернення світел до Творця є тільки можливістю стати причиною для нового парцуфу. (ОП, гл.2, п.4)

29) Окремий хесед

Див. "П'ять хасадім" (питання 18). І п'ять закінчень, які ХАҐАТ НЕГ де-ЗА - це п'ять бхінот КАХАБ ЗОН прямого світла. Через нестачу світла Хохма в трьох перших сфірот ЗА, - вони тільки п'ять хасадім. Але Єсод ЗА не входить в рахунок п'яти хасадім, тому що немає більш ніж п'ять бхінот. Однак Єсод - це властивість взаємопроникнення п'яти бхінот разом, їхнє змішання один з одним. Він не є також окремим закінченням, щоб бути визначеним як "окремий хесед" з п'яти хасадім. (ОП, гл.6, п.90)

30) Половина товщини стінки

Див. "Стінка (клі)" (питання 15). Внутрішнє і зовнішнє, що вміщене в стінці клі, вважаються двома половинками стінки, яка в клі. Половинка стінки клі з більшою авіют називається внутрішньою частиною клі. Вона служить для внутрішнього світла. А половина товщини стінки з меншою авіют називається зовнішньою частиною клі та призначена для оточуючого світу. (ОП, гл.5, п.8) [До питання 52]

31) Табур

Малхут де-ґуф, від якої починається в дії обмеження та відштовхування світла, називається "табур". (ОП, гл.1, п.20)

32) Таамім

Поширення світла згори униз, тобто від пе де-АК. до табуру, називається "таамім" (івр. таам - досл. смак). Як сказано: "Піднебіння їжу скуштує". (ОП, гл.3, п.11 [текст Арі])

33) Праве і ліве

Див. питання 17.

34) Сила десяти сфірот

У десяти сфірот рош самі десять сфірот ще непізнавані, вони є лише потенціалом десяти сфірот, тобто їх коренем. Подібно до насіння, яке є коренем для дерева, але дерево ще непізнаване в ньому, див. частину другу, Питання й відповіді, відповідь 55.

35) Клі для оточуючого світла

Половина товщини зовнішньої стінки в клі використовується для оточуючого світла (див. питання 30).

36) Клі Малхут

Бхіна далет прямого світла, яка є тією авіют, на яку було здійснене скорочення, щоб не отримувала вона у свою найбільшу властивість, називається "клі Малхут". (ОП, гл.1, п.10)

37) Сукупність п'яти закінчень

У Єсоді де-ЗА сукупність всіх п'яти сфірот ХАҐАТ НЕГ, які відносяться до ЗА (див. питання 19).

38) Оживити клі

Невелике світіння, в якому немає нічого, щоб можна було заробити від нього, а тільки щоб забезпечити існування форми клі в його мірі, - про таке світіння сказано, що воно служить для оживляння клі. (ОП, гл.2, п.2)

39) Вищий ловен

Перш ніж світло вдягнеться в клі, воно називається "вищий ловен (досл. білизна)", (ловен еліон), що означає, що немає в ньому ніяких відтінків, бо. всі відтінки - тільки з боку келім. (ОП, гл.1, п.3 [текст Арі])

40) Творець (маациль)

Малхут рош визначається як Творець щодо десяти сфірот, званих "ґуф". Так само кожен вищий ступінь відносно нижнього від нього називається її Творцем. (ОП, гл.1, п.30)

41) Такий, що знаходиться в обмеженні

Коли світло утримується величиною авіют в клі та залежить від неї, коли не може розповсюдитися там, не менше й не більше, ніж існуюча в ньому міра авіют, називається, що воно (світло) обмежене всередині клі, див. питання 20. (ОП, гл.1, п.30)

42) Б'ють і співударяються

Світла, які за своєю природою є протилежними одне одному, вони приходять вдягтися в один носій. Як наприклад: оточуюче світло і світло внутрішнє, коли та ж міра авіют екрану, яка продовжує і збільшує внутрішнє світло, - відштовхує оточуюче світло і не дозволяє йому облачитися всередину парцуфу. А оскільки обидва вони приходять вдягтися в парцуф, тому б'ють одне в одного і співударяються до тих пір, поки оточуюче світло не візьме гору і не очистить затримуючий авіют екрану. Внутрішнє світло видаляється звідти, а оточуюче світло набуває для себе в парцуфі зовнішні келім, всередині яких воно світить. (ОП, гл.1, п.7)

43) Змішаний

Коли світла зливаються одне з одним внаслідок подібності їхніх форм одне одному, - називається це поєднанням світел. Але якщо є між ними різниця форм, але з'єднуються внаслідок якогось зв'язку, котрий існує між ними та робить їх рівними, об'єднуючи разом, тоді це називається, що знаходяться разом, в змішаному стані. Різниця форм, що існує між ними, не дає їм з'єднатися разом, стати дійсно як один, залишаючи обов'язкову      відмінність між ними. Однак подібність набутого рівня змішує їх одне з одним разом настільки, що "неможливо відрізнити жебрака від вельможі". Як, наприклад, пряме світло, котре вдягнене у відбите світло: через те, що пряме світло не може світити інакше, окрім як відповідно до величини відбитого світла, - з цієї причини визначаються вони як такі, що змішані разом. Оскільки авіют відбитого світла, - є в ній той же ступінь, вона так само важлива, як і чистота прямого світла. І тому ці авіют і чистота перемішані одне в одному, і не сприймається відмінність форми між ними. (ОП, гл.6, п.6)

44) Одержувачі

Десять сфірот, що відносяться до ґуф, завжди називаються "одержувачами", тому що світло приходить до них згори вниз. (ОП, гл.1, п.30)

45) Джерело світел

Малхут де-рош визначається як "джерело світел", через те що відбите світло, яке вона піднімає та облачає на десять сфірот рош, вона привносить їх всередину ґуф. (ОП, гл.1, п.100)

46) Ніцуцот (досл. іскри)

Світла, які повинні згаснути та які повинні прокинутися, розгорітися і знову почати світити, як і раніше, називаються "ніцуцин" (досл. іскри). Тому що є в них подібність до іскор, які залишилися після запалювання або виходять з-під молотка в руках ремісника. Хоча і виглядають вони згасаючими, незважаючи на це є в них схильність розгорітися у величезне і страшне полум'я. Все це відбудеться тільки у відбитому світлі. (ОП, гл.3, п.10 [текст Арі], ВС, п.38)

47) Падаючі ніцуцот

Коли спускається світло зівуґу, що відбувається в момент очищення екрана, від вищого рівня до нижнього рівня, порожньому від свого світла, як наприклад: очищається екран від бхіни ґімел до бхіні бет, і спорожніла бхіна ґімел від її світла, і ось тоді спускається світло зівуґу від бхіни бет всередину порожньої бхіни ґімел. А оскільки решимо, яке залишилося в бхіні ґімел, є протилежним світлу, що спускається, тому б'ють і співударяються одне з одним. Однак відбите світло, що опускається, посилюється над решимо, яке вже припинило свій зівуґ, і відбите світло опускається всередину клі. Але решимо, яке не може бути з ним разом в одній дії, воно видаляється звідти.

Світло зівуґу, яке опускається в порожнє клі, називається "падаючі ніцуцот", тому що незабаром припинився зівуґ і від бхіни бет теж і став підніматися до бхіні алеф, як відомо. І виявляються ці світла згасаючими, а решимо знову спускається в своє клі. Адже немає тепер ніякої переваги у відбитого світла, що опускається, перед решимо, оскільки і те й інше знаходяться вже після того, як видалився їхній зівуґ. І від того, що світло решимо є незрівнянно більшим за відбите світло, що опускається, тому посилюється тепер решимо над ними, перетворюючи в слабке світло ніцуцин, які падають в його клі, для того щоб зміг одягтися там. І називається цей процес взаємним зіткненням одного в іншого, тому що іноді посилюється відбите світло, що опускається, а іноді посилюється решимо, як з'ясувалося. (ОП, гл.3 п.11 [текст Арі], ВС, п.39) [До питання 66]

48) Некудот

Чотири ступеня, що виходять внаслідок зівуґу де-акаа під час очищення екрана, називаються "некудот" і називаються відбитим світлом, тому що є властивістю "дин". (ОП, гл.3 п.11 [текст Арі], ВС, п.36)

49) Оточення, навколо

Кожний парцуф ділиться на дві частини: від Малхут де-ґуф і вгору - там місце знаходження всіх світел, і називається, тому "панім" - лицьова частина (досл. лице). І друга частина - від Малхут де-ґуф і вниз, звідки відштовхується пряме світло і не світить там, і тому називається "ахор" - зворотна сторона. Але є вид світла, який проходить від лицьової частини парцуфу і світить в бік зворотної його частини. Характер такого світіння називається, що світить в окружну, навколо. Тому що через "йошер" (досл. прямота) та частина парцуфу, що від табуру і вниз, не в змозі отримати світло. Тільки через "оточення" - особливий вид виправлення, про який будемо говорити окремо. (ОП, гл.5, п.2, ВС, п.16)

50) Страждає

"Страждає" - означає стан, коли клі, що призначене для облачення світла, не облачає його. І причина цього - власний вибір клі. Це дуже тонке питання. Говориться лише про десять сфірот рош, - там, де в дії облачання не існує. І зовсім не може навіть виникнути думки про те, що келім де-ґуф більше підходять для облачення світел, ніж келім, що належать рош. І при всьому тому облачання існує тільки в ґуф, але не в рош. Відбувається це через те, що відбите світло, що знаходиться в рош, не терпить облачення, тому що знаходиться в стані "від низу догори". І знаходження це, - стан опору облачанню, - те, що не терпить він облачання. Це вимагає особливого розуміння. (ОП, гл.3, п.п.9-10, ВС, п.21)

51) Завершення підйому

Коли екран починає очищатися послідовно, від властивості до властивості, як наприклад: від бхіни далет до бхіні ґімел, - варто виділити там властивість продовження очищення. Перш ніж досягає точки авіют, що належить бхіні ґімел, знаходиться тоді парцуф абсолютно без світла. Тому що зівуґ, що відбувається в бхіні далет, вже припинився, а зівуґу бхіни ґімел ще не досяг. Але варто визначитися з поняттям категорії "завершення підйому", - що це значить. Після того, як закінчив очищення від всієї авіют, що належить бхіні далет, і досяг авіют бхіни ґімел, тоді вище світло, що не припиняє свою дію ні на мить, робить зівуґ в ній і народжує новий ступінь, який відноситься до Хохми. І тепер повернулося світло, щоб одягтися в парцуф, як раніше, але вже на ступеню Хохма, яка нижче від попереднього ступеня. (ОП, гл.3, п.40)

52) Товщина стінки

Весь матеріал місця отримання клі - це авіют, що в ньому, як відомо. Тому чотири ступеня авіют визначаються як причина один щодо іншого. І разом вони складають стінку клі. Та, в якої велика авіют, є більш внутрішньою, див. питання 30. (ОП, гл.5, п.8)

53) Підйом світел

Див. питання 28.

54) Підйом Кетеру до Творця

Це відбувається в результаті очищення екрана від бхіни далет до бхіни ґімел (там же).

55) Підйом Хохми до Творця

Відбувається в результаті очищення екрана від бхіни ґімел до бхіни бет (там же).

56) Підйом Біни до Творця

Відбувається в результаті очищення екрана від бхіни бет до бхіни алеф (там же).

57) Підйом ЗА до Творця

Це відбувається в результаті очищення від бхіни алеф до бхіни Кетер (там же).

58) Підйом Малхут до Творця

Відбувається в результаті очищення від бхіни Кетер до бхіни Малхут, що належить рош, де немає нічого від авіют, що спрямована згори униз. І тоді виявляється вона у подібності форми до Малхут рош та включається туди (там же).

59) Пе

Малхут, що стоїть в рош, де авіют екрану використовується там знизу вгору, називається "пе". (ОП, гл.1, п.3 [текст Арі])

60) Панім, що спрямовані вниз

Коли світло дається, щоб зачепитися й одягтися відповідно до міри величини авіют, що вміщена в екрані, називається це, що їхні панім, тобто лицьова сторона, звернені вниз. Бо світла звернуті на те, щоб прийти й одягтися в авіют, яка називається "низ". (ОП, гл.3, п.4)

61) Панім, які спрямовані вгору

Під час очищення екрану, коли зівуґім відбуваються щоразу у все більш чистій, тонкій властивості, - до тих пір, поки не припиняється зівуґ остаточно, - це називається, що панім їхні, тобто лицьова сторона, звернені вгору. Видаляються, обертаючи себе від авіют, до тонкого, чистого. Тому що "згори вниз" - означає від тонкого до більшої авіют. А "знизу догори" - означає від авіют до очищення. (ОП, гл.3, п.5)

62) Панім (лицьова) сторона і ахор (зворотна сторона)

Облачання та відштовхування, які збуджуються в зівузі де-акаа, що в Малхут рош, розкриваються не там, а в Малхут, котра належить ґуф, яка називається "табур". Облачання відбувається від табуру і вгору, а відторгнення, відштовхування світла відбувається від табуру і вниз. Тому місце облачення в ґуф називається "лицьова сторона" (панім, досл. лице), і місце, звідки світло відштовхується, називається "зворотна сторона" (ахор). (ОП, гл.5, п.2)

63) Псування заради виправлення

Щодо того, кому невідоме більше виправлення, яке було здійснене тут, - він визначає його як псування. Але якби знав про дію, яка цим чиниться, побачив би псування це як повне виправлення, а ніякого псування тут ніколи не було.

І це подібно дурневі, який бачить, як кравець бере шматок красивої тканини і розрізає його на шматки Через те, що не знає і не розуміє здійснювану тут дію, він помиляється, думаючи що кравець псує настільки прекрасний шматок тканини. І якби знав ремесло це, звичайно ж, не спало б йому на розум, що є тут якась порча, а що з самого початку його і до кінця є тут тільки виправлення. Приклад цей вимагає більш поглибленого розуміння. (ОП, гл.4, п.8 [текст Арі])

64) Відбиток печатки

В результаті облачання світла в клі виникли кілька відмітних рис в світлі через загальне відношення між світлом і клі. І якщо світло видалилося звідти, - все одно залишаються всі ті форми і відмінності, які були там до видалення, без того, що чогось не буде вистачати. Те, що залишається при цьому, називається "відбиток печатки". Тому що природа печаті така, що якщо відтворюють її відбиток на воску, вона залишає там всі свої форми, у всіх її деталях і буквах, без винятку. (ОП, гл.1, п.2)

65) Решимо (досл. запис, пам'ять про щось)

Див. питання 64. Необхідно знати, що запис цей (решимо), який залишають світла про себе після їхнього виходу, - це те зерно і корінь, з якого народжується другий парцуф. Будь-який наслідок виходить і народжується завдяки своїй причині, і подібним же чином продовжуються всі світла, що в світах, до нижніх. І самі вони проходять від причини до наслідку, який народжується від неї. За прикладом іскри душі, яка переходить від батька до сина, і залишається постійно в душі сина, не залишаючи його ніколи (як з'ясовувалося це в гл.2 ОП, п.3). Необхідно зрозуміти це і добре запам'ятати. Це є ключем до розуміння того, що зобов'язує наслідок розвиватися з його причини протягом усього розвитку виходу парцуфім та світів один з одного, від рош до соф. (ОП, гл.1, п.9 [текст Арі], п.200)

66) Таґін

Див. питання 47. Тому що відбите світло, яке спускається всередину порожнього клі, воно приходить зараз від світла зівуґу, що відбувається на більш високому ступеню, а решимо, що знаходиться в цьому клі, - воно від стану після завершення зівуґу, тому відбите світло набуває сили над решимо і спускається в клі. Решимо ж при цьому змушене піднятися звідти над клі. І ось це світіння, яким решимо світить до клі, перебуваючи над клі, називається "таґін". (ОП, гл.3, п.80, п.11 [текст Арі])

Питання й відповіді про сенс властивостей і дій

67) Дві якості світу Ацилут

1. Розповсюдження духовного, тобто п'яти видів світел, званих НАРАНХАЙ; 2. п'ять видів келім, які називаються КАХАБ ЗА і Малхут. І варто розрізняти між ними в кожному слові мудрості Кабали. Тому що немає світла без клі, але вони протилежні одна одній в усіх своїх проявах, тому що послідовність розкриття келім - згори вниз: КАХАБ ЗА і Малхут. А послідовність розкриття світел, навпаки, - знизу вгору: НАРАНХАЙ. Нестача нижніх келім в парцуфі викликає нестачу вищих світел там таким чином, що якщо хоч ненабагато забути про існуючу між ними протилежність, - негайно переплутається все. (ОП, гл.1, п.3)

68) Звідки починається розкриття існування келім

Існування келім починається з моменту початку розповсюдження світла згори вниз, тобто від пе де-АК і вниз, проте вони ще не помітні. Тільки згодом, коли світло повертається до Творця, а келім залишаються порожніми, тоді авіют їхня стає помітною. (ОП, гл.1, п.4)

69) Що призводить до створення келім

Розповсюдження світла та його вихід звідти призводить до створення клі. (ОП, гл.1, п.200)

70) Чому келім є невиразними до виходу світла з них

З огляду на те, що міра величини світла продовжується в мірі величини авіют в екрані, тому авіют і чистота виявляються рівними за ступенем важливості та визначаються як змішані одне з іншим. Настільки, що неможливо їх розрізнити і не можна розпізнати хоч якусь різницю між ними. (ОП, гл.6, п.3 [текст Арі])

71) Що розкрило ознаку келім як властивість більш грубого світла (ор ав)

Після того, як пряме світло розповсюдилося й вийшло з келім, повернулося до свого джерела, залишивши (келім ) без світла, тоді усвідомлюється їхня авіют як щось низьке і важке. Тим самим келім стали помітними. (ОП, гл.6, п.10)

72) Що це за додаткова авіют, яку набуває грубе світло після виверження

Келім, які є поширенням відбитого світла від екрану і Малхут де-рош вниз визначаються як авіют навіть раніше їх поширення в ґуф. Але невиразні вони до того, як вийде з них світло. І коли видалилося світло з них, тоді пізнається та авіют, що була в них, поки були вони в Малхут рош, а також додаткова авіют, яку розкрили тепер заново. А саме: те, що залишилися в темряві, без світла, що є мірою обмеження, суду (дін) і авіют, яка не була в них перед тим, як поширилися в ґуф. (ОП, гл.6, п.20)

73) Чому келім рош не допускають світла

Насправді весь сенс підйому відбитого світла знизу нагору, він виникає з ударного зівуґу, що відбувається там (в рош). Тому що "знизу вгору" - означає опір облачанню, коли не може допустити, щоб облачилося в нього світло. (ОП, гл.1, п.9)

74) Чому немає очищення в келім

Очищення вказує тільки на силу затримки і обмеження, яка є в екрані від авіют, що включена до нього. Це приходить до нього внаслідок взаємного співударяння оточуючого світла в цю його властивість затримки, яка чинить опір оточуючому світлу, що бажає поширитися вниз від екрану. Зіткнення оточуючого світла (бітуш) абсолютно не приходять в келім, тому що вони насправді прагнуть до них, але сила екрану розділяє між ними. (ОП, гл.2, п.20)

75) Чому створюється внаслідок виверження (світла) тільки одне клі - клі Кетеру

Було створено після виверження тільки одне клі - клі Кетеру, тому що виверження сталося в один прийом і в одну мить. І хоча визначаємо ми там десять сфірот, але це як - подоба клі, частини якого не є рівними. (ОП, гл.1, п.300)

76) Чому не розпізнавана в десяти сфірот ґуф існуюча реальність десяти світел, що знаходяться в них

Через те, що існує тут тільки одне клі і одне виверження, як сказано в питанні 75. (ОП , гл.1, п.6 [текст Арі])

77) Чому келім рош не є келім отримання в дії

Оскільки знаходяться в стані, яке визначається як "знизу вгору", як сказано в питанні 73. (ОП, гл.1, п.7 [текст Арі] і п.50)

78) У чому відмінність в термінах "вищий - нижчий" і "внутрішній - зовнішній"

У повному ступені визначаються чотири стадії, - одна вища за іншу. "Верх" - означає чистоту, "внизу" - означає авіют. І коли кажуть, виходячи тільки з клі, котре притягує, - клі продовження (світла) в парцуфі, - тоді визначаються ці чотири стадії, що одна є більш внутрішньою відносно іншої. Та, в якої велика авіют, є більш внутрішньою. (ОП, гл.5, п.3)

79) Які два види келім є в парцуфі

Перший вид - це грубе світло (ор ав), яке залишається після виходу. І вони (ці світла) - для потреб самого парцуфу. Другий вид - це решимот і ніцуцин, що залишаються в цьому грубому світі. І вони - для потреб другого парцуфу, що приходить слідом за ним. (ОП, гл.2, п.4)

80) Чому в Акудім спочатку виходить Малхут, на противагу парцуфім, які виходять згодом

Це відбувається через те, що в Акудім келім беруть початок свого існування, і немає там нічого, крім клі Малхут. Але після виходу світел цього парцуфу вже уготовані були тут келім для другого парцуфу. Таким чином, ці келім передують світлам другого парцуфу. А оскільки відповідно до порядку виходу, вони вийшли тут згори вниз, тому що коли очистилася бхіна далет до бхіни ґімел, розкрилося клі, що належить Кетеру, а коли очистилася бхіна ґімел до бхіни бет, розкрилося клі, що належить Хохмі, і т.п., тому виявляються такими, що стоять і в другому парцуфі теж. І подібним же чином - у всіх парцуфім, і всі були підготовлені так само. (ОП, гл.6, п.5 [Текст Ари])

81) Чому Кетер не створив клі під час виходу

Клі для власного користування у нього було - це грубе світло, що залишилося внизу після виходу прямого світла. А то, що сказане, що не було створено клі, - означає для потреб нукви де-Кетер другого парцуфу. Бо це клі створюється з ніцуцин, що спускаються від зівуґу, який відбувся у більш вищій властивості, але до Кетера немає ніякого рівня авіют, в яку вдарило би вище світло. І тому не впали ніцуцин в клі Кетер, і Кетер не створив клі для другого парцуфу. (ОП, гл.4, п.9)

82) Чому порядок келім такий, що спочатку виходять вищі, на противагу світлам, в яких нижні виходять спочатку

Тому що так відбувався початок їх прояву і втілення, адже розкриття келім приходить внаслідок повторного зівуґу (істаклут бет) і (подальшого) видалення (світла). І ось спочатку проявилося клі Кетеру в результаті очищення від бхіни далет до бхіни ґімел. А потім за допомогою очищення від бхіни ґімел до бхіні бет, розкрилося клі ступеню Хохма. І коли очистилося від бхіни бет до бхіні алеф, розкрилося клі Біни, і т.п. Таким чином, спочатку вийшли вищі келім, а в кінці - вийшли нижні. Однак світла вийшли і розкрилися навпаки: спочатку, в першому розповсюдженні, вийшло тільки світло нефеш. Коли очистилося до бхіни ґімел, зробивши зівуґ в хотем, - Тіферет в рош парцуфу, - вийшов ступінь світла руах. Коли очищається до бхіни бет, і стався зівуґ в озен, - Біні в рош парцуфу, - виходить світло нешама. І коли очистилося до бхіни алеф, а зівуґ відбувається в ейнаїм, - Хохмі в рош парцуфу, - вийшло світло хая. А коли очистилося до бхіни Кетер, - виходить світло єхіда. І значить, що світла нижні виходять спочатку, а потім - вищі. (ОП, гл.1, п.3)

83) Чому піднімається Хохма в клі Кетеру

Тому, що більш тонке світло вдягається в більш тонке клі. І причина цього - подібність форми, як відомо. (ОП, гл.6, п.2)

84) Що за світло продовжується від Творця згори вниз під час виверження

Чотири ступені, які вийшли під час стоншення, коли екран приходить в бхінот, котрі лежать на шляху його очищення. (ОП, гл.2, п.1)

85) Чому ступені, що виходять під час виверження, називаються по імені відбитого світла

Тому, що ті розповсюдження, які вийшли в процесі зівуґу під час виверження, вони теж визначаються як виверження. Тому що дійсно шлях виходу такий, що вище світло входить з ним в зівуґ на шляху його проходження, і це не вважається дійсно розповсюдженням. Подібно до людини, яка йде, віддаляючись від будинку, - вона обов'язково зупиняється в місцях здійснених нею кроків. Але вони при цьому абсолютно не вважаються зупинками та перервою в його ходьбі, тому що все одно це шлях віддалення від будинку. І тому зараховуються до відбитого світла та міри обмеження (дин). (ОП, гл.3, п.3)

86) Чому називається світло зівуґу, який спускається з більш вищого ступеню всередину нижнього, порожнього від світла, ім'ям відбитого світла

З двох причин: 1. Тому, що всі ці ступені визначаються як відбите світло, як з'ясувалося в питанні 85; 2. тому, що все, що спускається вниз від місця зівуґу, є відбитим світлом, а не прямим світлом. (ОП, гл.4, п.2)

87) Дванадцять видів відбитого світла, які є в Акудім

Два види відбитого світла визначаються негайно в процесі зівуґу де-акаа. Перший вид - це світло, який було відштовхнуте від розповсюдження в клі Малхут через удар, що відбувається в екрані. Це відбите світло визначається як оточуюче світло. Другий вид - це відбите світло, що народилося як результат удару і об'єднання в загальному зв'язку істаклут та віддалення (відмови) бхіни далет від світла, яке з'єднується із відштовхнутим світлом, про яке говорилося вище. Це відбите світло, яке піднімається знизу догори та облачає десять сфірот прямого світла, що в рош.

Третій вид - це відбите світло, що знаходиться постійно в Малхут рош, яке стало там джерелом, від якого походять й отримують світла і келім в ґуф.

Четвертий вид - це відбите світло, що поширюється від Малхут рош і вниз. Воно проводить, будучи облаченням для десяти сфірот прямого світла, які розповсюджуються разом з ним. Це відбите світло визначається як таке, що змішане з прямим світлом. І не помітне як облачення і клі, тому що значимість його прирівнюється до значущості прямого світла.

П'ятий вид - це невелике світіння прямого світла, спрямоване вниз від табуру. Називається "світло некеви", (яке) також називається "відбите світло".

Шостий вид - це відбите світло, котре завершує кожну сфіру з десяти сфірот, що від табуру і вниз, до повного закінчення парцуфу.

Восьмий вид - це відбите світло, яке називається "світло грубе" (ор ав). Воно залишається внизу (в тох) без світла після виходу прямого світла. Тому що тоді помітна авіют його самого в тій якості, в якій включалася в нього ще до того, як поширилося від пе і вниз.

Восьмий вид - відбите світло, до якого додалася авіют, що перевершує вдвічі його власну через те, що залишилося після виходу (ОЯ) внизу, без світла. І темрява ця, якої досягло воно тепер, - це його нова авіют, якої не було в ньому до того, як поширилося від пе і вниз.

Дев'ятий вид - це пряме світло на ступенях, що виходять під час очищення. Воно вважається відбитим світлом та мірою обмеження (дин), тому що вони вийшли під час виходу (прямого світла).

Десятий вид - це відбите світло, що опускається від світіння зівуґу у вищій з властивостей, в клі, що лежить нижче за нього, що зараз знаходиться без світла, і яке приходить в зівуґ де-акаа з тим решимо, котре є в цьому клі.

Одинадцятий вид - це ніцуцин (досл. іскри), які падають в келім, котрі відділені від відбитого світла, що опускається. Вони посилилися над решимо, тому що світло зівуґу світить на них.

Дванадцятий вид - вищеназвані ніцуцин після того, як погасли, - тобто після відходу світіння зівуґу від вищої властивості, тому що тоді посилюється решимо над ними. (ВС, гл.2)

88) Що це за десять видів келім, які є в Акудім

1. Власне бхіна далет, на яку було зроблене перше скорочення, і яка називається "Малхут".

2. Келім де-рош, які є тільки зародковими властивостями келім.

3. Келім, що від пе і вниз. Вони змішані зі світлами.

4. Келім, що від пе і вниз після виходу, помітні у якості грубого світла.

5. Келім, які порожні від їхніх світел, але є в них решимот.

6. Келім, що порожні від їхніх світел, і немає в них решимот.

7. Келім, котрі готові для потреб властивостей зхарім другого розповсюдження.

8. Келім, що готові для потреб властивостей некевот другого розповсюдження.

9. Келім, що лежать нижче від табуру, які непридатні для отримання прямого світла.

10. Зовнішні келім для отримання оточуючих світел. (ВС, гл.4)

89) Що означає підйом світел до Творця

Очищення від авіют, зване підйомом і повним очищенням, поки не стає чистим, подібно до Творця, називається підйомом світел до Творця. Оскільки подоба форми з'єднує та об'єднує духовні об'єкти. (ОП, гл.2, п.4)

90) Яким чином продовжується народження парцуфім

Світло Малхут - означає екран та відбите світло, що включене до нього. У той час, коли очищається він і піднімається до Творця, він проходить через всі сфірот. І всякий раз, проходячи всередині них, він з'єднується з усіма решимот, що залишилися в них від їхніх світел, за винятком останньої властивості. І тому, коли приходить до Творця, тобто до Малхут рош, де зівуґ не припиняється ніколи, він також виявляється включеним до того ж зівуґу. Він отримує звідти авіют, спрямовану знизу нагору. Внаслідок цього знову пробуджуються його решимот і збільшується їхня власна авіют, спрямована згори вниз. І тоді спускається екран до свого місця в ґуф, в місце хазе. Від хазе і вгору виводить десять сфірот рош, а від хазе і вниз знову поширюється в десять сфірот ґуф, як спочатку. І називається це "друге розповсюдження", або "другий парцуф", оскільки він відрізняється від першого парцуфу. Адже матеріал келім першого парцуфу - він з авіют усій бхіни далет. А матеріал келім другого парцуфу - повністю з авіют бхіни ґімел, тому що екран, який піднявся до Малхут де-рош, абсолютно не включав в себе авіют бхіни далет, тому що не залишила вона своє решимо після результату. (ОП, гл.3, п.1) [До питання 96]

91) Яка причина зіткнення внутрішнього й оточуючого світел одне в одного

Як відомо, що хоча основа зівуґу де-акаа міститься в екрані, що стоїть в Малхут де-рош, при всьому тому всяке відштовхування й затримка, що в цьому екрані, - не зовсім в дії, а лише у вигляді сили. І тому не представляється можливим хоч якось розрізнити там внутрішній та оточуючий світла. Тому що світло, котрий обмежений клі, називається "внутрішнє світло", а світло, яке не обмежений всередині клі, називається "оточуюче світло". А тому як немає тут поки ні облачання, ні відштовхування від бхіни далет, - звідки ж буде тут можливість визначити внутрішнє світло й оточуюче світло? І тому виявилися внутрішнє та оточуюче світла з'єднаними разом в пе, тобто в Малхут рош.

Однак потім облачання й відштовхування в рош вийшли з потенціалу до дії в ґуф, в екран, що стоїть в табурі, - від екрану, що в табурі й вище, - а саме - в дев'ять перших сфірот в ґуф одяглися світла і келім. А від екрану, що в табурі та вниз, - тобто в Малхут ґуф, - звідти світла були відштовхнуті та не вдяглися. І розкрилися тут внутрішній та оточуюче світла по-справжньому в дії. Коли світла, які прийшли в келім, що знаходяться від табуру і вгору, являють собою внутрішнє світло. А світло, що призначене для того, щоб увійти від табуру і вниз, але відштовхнуті звідти внаслідок опору екрану, що стоїть в табурі, - це оточуюче світло. Тому відбулися зіткнення, ударна взаємодія між внутрішнім світлом, - тобто екраном разом із відбитим світлом, яке облачає пряме світло, - та між оточуючім світлом. Тому що оточуюче світло, яке почало сприймати тут відштовхуючу силу в авіют екрану, ударило в нього, прийшовши у взаємне зіткнення з ним, для того, щоб очистити його і нейтралізувати силу обмеження в ньому, щоб зміг він теж прийти до внутрішнього в парцуфі.

І тут посилилося оточуюче світло над світлом внутрішнім. Той же екран, що в табурі, очистився і піднявся в пе, де додалося в ньому те, чого не було раніше, поки не здійснив із себе вниз нове поширення у вигляді рош, тох, соф. Це поширення називається парцуфом АБ де-АК. Таким чином, посилилося оточуюче світло над силою обмеження в екрані, тому що перейшла (вона) тепер від нього вниз, у повністю завершений парцуф. (ОП, гл.1, п.4 [текст Арі] і п.п.5-7)

92) Що означає протилежність між внутрішнім світлом і оточуючим

Міра його величини і все існування внутрішнього світла залежать від величини авіют й затримки, що є в екрані. Оточуюче світло відштовхується та залишається поза межами парцуфу внаслідок тієї ж затримки та авіют, які є в екрані. Таким чином, що множинність авіют віддаляє оточуюче світло відповідно до міри своєї величини, але наближає і збільшує внутрішнє світло відповідно до тієї ж міри власної величини. І виходить, що вони протилежні одне одному. (ОП, гл.1, п.7)

93) Хто посилюється при співударянні внутрішнього та оточуючого світел

Спочатку посилилося, звичайно ж, внутрішнє світло, - адже дев'ять перших сфірот одяглися там у відбите світло екрану в дії, реально. Також залишаються навіть після виходу (світел), тому що немає зникнення в духовному. Після цього посилилося це оточуюче світло над внутрішнім світлом настільки, що очистило екран повністю і привело його форму до подоби Творцеві, тобто Малхут рош, в якій оточуюче і внутрішнє світла пов'язані одне з одним. Там отримало силу настільки, що вийшло від нього вниз друге розповсюдження, яке називається парцуф АБ. (ОП, гл.1, п.7)

94) Хто посилюється при ударній взаємодії решимо з відбитим світлом

Під час зівуґу в найвищій з властивостей відбите світло, що опускається звідти всередину порожнього клі, переважає над решимо, що знаходиться там. І хоча решимо є набагато більшим, ніж відбите світло, що опускається, але через те, що решимо - воно після видалення його зівуґу, а відбите світло, що опускається, продовжується від світіння зівуґу, тому воно і переважає (відбите світло). А потім, коли очищається екран і від вищої властивості теж, і там також видаляється зівуґ, тоді повертається решимо і посилюється над відбитим світлом, що опускається. Тобто над ніцуцот, які впали до його клі. А решимо спускається знову в своє клі, як раніше, і нейтралізує сили ніцуцот, доки не повернуться вони і не оновляться потім, у другому розповсюдженні. (ОП, гл.3, п.80, гл.4, п.7)

95) Чому немає нікого, хто здійснив би ударяння в Кетер

Тому що немає зівуґу де-акаа ще в екрані після того, як очистився від Кетеру. Адже навіть в бхіні алеф немає достатньої авіют для зівуґу де-акаа насправді, а тільки виключно для спуску ніцуцин, і вже звичайно ж, - вище за Кетер (ОП, гл.4, п.40).

96) Що отримують сфірот по мірі приходу їх до Творця

Всі сфірот включаються до екрану, який піднявся до Творця, тому що їхні решимот включаються до нього в міру його проходження в них по шляху свого підйому (див. питання 90), за винятком бхіни далет, якої немає в ньому через те, що не залишила після себе решимо. І тому він отримує від Творця тільки авіют бхіни ґімел, рівень якої тільки до Хохми. Тому що зі сторони келім - бракує Малхут, а зі сторони світел - відсутнє світло Кетеру. (ОП, гл.4, п.50)

97) Чим відрізняються п'ять видів ударних злиттів (зівуґей акаот), які є в Акудім

1. Істаклут алеф, з якого (виходять) тільки корені, зачатки світел і келім.

2. Істаклут бет, від якого завершуються келім.

3. Співударяння внутрішнього світла в оточуюче світло, і від цього - підйоми світел до Творця.

4. Співударяння решимо з відбитим світлом, що опускається, і від цього - келім для другого розповсюдження.

5. Співударяння світла Малхут з відбитим світлом, що опускається, коли через те, що немає решимо для Малхут, відбувається співударяння з її світлом, яке є властивістю більш тонкою, ніж решимо. (ВС, гл.1)

98) Відношення решимот до другого парцуфу

Відносини їх подібні до відношення батька до синів, коли одна іскра від батька продовжується до сина і не залишає його ніколи. Так само і, власне, решимот переходять до другого парцуфу, який називається "син" по відношенню до першого парцуфу. І вони стають в ньому частиною самого парцуфу. (ОП, гл.2, п.3)

99) Чому решимот вважаються прямим світлом

Оскільки вони є залишками розповсюдження прямого світла згори униз. (ОП, гл.2, п.2)

100) Чому остання властивість не залишає решимо

Тому, що решимот ці - вони від прямого світла. А остання властивість не отримує нічого від прямого світла, і причина тому - екран, що стоїть над нею. (ОП, гл.2, п.6)

101) Яким чином решимот перетворюються на таґін

Внаслідок ударяння, ударної взаємодії відбитого світла, що опускається, з решимо, через протилежність їх одне одному, посилилося відбите світло, яке опускається, над решимо і увійшло всередину клі. Але не в змозі обидва вони перебувати в одному клі, тому що немає двох протилежностей в одному об'єкті. Тому змушене решимо вийти звідти і піднятися над клі, і світить в клі невеликим світлом у вигляді таґін. (ОП, ч.4, п.7)

102) В якій якості залишається решимо, що належить Кетеру

Решимо, що належить Кетер, залишається в якості клі де-Кетер, - в грубому світлі, яке залишилося внизу і яке не може піднятися нагору разом зі світлом Кетеру, як пише Арі (ОП, гл.2, п.10). А те, що пише, що Кетер не створив клі, - так це для потреб другого розповсюдження. (ОП, ч.4, п.9)

103) Дванадцять видів решимот, що знаходяться в Акудім

1. Решимот, які залишаються від облачення. 2. Решимот зі сторони притягання. 3. Решимот, що вдягнені в свої келім. 4. Решимот, які не облачилися в свої келім, а покривають клі, перебуваючи над ним, у вигляді таґін. 5. Решимот, які повернулися в свої келім після того, як вийшли звідти. 6. Решимот, що включають в собі грубе світло (ор ав), і тонке світло (ор зах), без будь-якої ознаки відмінності між ними. 7. Решимот зі сторони тільки тонкого світла, з яких були створені зхарім (чоловічі властивості) другого розповсюдження. 8. Решимот зі сторони тільки грубого світла, з яких були створені келім для зхарім другого розповсюдження. 9. Решимо, що належить світлу Малхут. Воно є лише властивістю тонкого світла, яке залишилося від його світла. Але властивість грубого світла в ньому не залишилося, і не залишилося жодного решимо від нього, - тобто решимо з боку притягання (світла), що в ньому, про яке Арі каже, що Малхут не залишила свого решимо. 10. Решимот, які були включені до екрану у мірі проходження його по сфірот, на шляху підйому до джерела. Вони оновилися там, в новому зівузі для другого розповсюдження. 11. Решимот, що залишилися від дев'яти перших сфірот, які вийшли під час стоншення екрану. 12. Решимот тих властивостей, якими закінчуються ці ступені. (ВС, гл.3)

104) Чому вище світло входить у зівуґ з екраном під час стоншення екрану

Хоча вихід був одночасним і моментальним, але через те, що вище світло не припиняє світити ні на одну мить, а також тому, що обов'язково проходить екран по шляху свого стоншення по чотирьох ступенях авіют, тому вище світло здійснює з ним зівуґ у мірі приходу екрану в кожну з властивостей. (ОП, гл.3, п.6)

105) Сім відмітних особливостей, що існують в екрані

1. Затримка, межа і авіют приходять в екран як одне, і неможливо виділити щось окремо від екрану, якщо не включене це до авіют. Тому що тоді немає цього в дійсності зовсім.

2. Властивість затримки, що існує в потенціалі в екрані від Малхут рош.

3. Властивість затримки в дії, яке існує реально в екрані, який знаходиться в Малхут де-ґуф.

4. Взаємопроникнення екрану до авіют з трьох перших властивостей під час підйому екрану.

5. Це дві дії: відторгнення світла від бхіни далет й облачання світла в дев'ять перших сфірот. Обидві ці дії пов'язані в екрані. Оскільки подібно до того, що він відштовхує світло від останньої властивості, так він пов'язує і облачає світла, що знаходяться від цієї властивості і вище.

6. Авіют, що спрямована знизу вгору, яка оновлюється в екрані внаслідок його підйому і приходу в Малхут, що стоїть в рош.

7. Авіют, яка спрямована згори вниз, яка оновлюється в екрані за допомогою решимот, що приєдналися до нього під час проходження в сфірот ґуф під час стоншення екрану. (ВС, гл.5)

106) Чому ніяке обмеження не визначається в десяти сфірот рош

Обмеження означає облачання в келім, яке передбачалося відповідно до міри величини авіют, - не більше й не менше. І тому в рош, де навіть відштовхування екрану було тільки в потенціалі, не кажучи вже про облачення, - править там властивість перебування "в потенціалі". І немає тут ніякого розкриття обмеження абсолютно. (ОП, гл.1, п.5)

107) Коли починає проявлятися ознака обмеження

З часу виходу світел від пе згори вниз, до табуру. Але поки не пізнаване до моменту повернення світел до Творця, тому що тепер почалися реальні прояви облачення авіют. А авіют і АВАЯ, що в ній, до за повернення прямого світла до Творця були одного рівня, поки не відбулося усвідомлення облачання з боку того, хто вдягається. Тому що тоді залишилася авіют внизу, без світла, і стала помітною властивість обмеження в авіют та якість дин (міра суду, обмеження) в ній. (ОП, гл.1, п.7)

108) Чому визначається властивість, в якій відбувся зівуґ, як нижній ступінь

Тому що зівуґ відбувся там за допомогою екрану, що повертає світло назад, який не дає світлу розповсюдитися від себе і вниз. Таким чином, світло зупиняється на цій властивості, і тому воно називається останньою або нижньою властивістю (ОП, гл.3, п.6)

109) Чому включаються десять сфірот в п'ять бхінот

Дивись Ор пнімі, гл.6, п.80.

110) Що являють собою десять сфірот, котрі знаходяться нижче від табуру

Вони - лише відбите світло, без прямого світла, і отримують від прямого світла тільки невелике світіння у вигляді світла некеви, - яка отримує і не віддає. І ці десять сфірот визначаються як десять властивостей завершення, коли кожна з них завершує сфіру, що відноситься до неї, в десяти сфірот всього парцуфу. (ОП, гл.1, п.80)

111) Чому залишається Малхут без світла при другому розповсюдженні

Це внаслідок зворотного співвідношення, яке існує між келім і світлами. Тому що все відчуття нестачі в парцуфі, - подібно до того, як стосуються келім в їхній самій нижній з властивостей, - також стосуються світел в їхній найвищій з властивостей, коли при відсутності самого нижнього клі бракуватиме самого вищого світла. І якщо будуть відсутні два нижніх клі, це призводить до нестачі двох найвищих світел, таким чином, що нестача (відбитого) світла з клі Малхут вказує, що бракує світел, котрі належать парцуфу на ступеню Кетер. Але так само і навпаки: брак світла в двох нижніх келім - ЗА і Малхут, вказує на брак двох вищих світел - Кетера і Хохма. І так завжди.

А причина проста: тому що облачання світел в келім відміряне за допомогою авіют екрану, який здійснює зівуґ з вищим світом. Тому при підйомі екрану від Малхут до ЗА, який є бхіною ґімел, і здійсненні зівуґу в бхіні ґімел, - тоді залишилася Малхут без світла внаслідок того, що місце зівуґу піднялося в ЗА. І також бракує світла Кетеру, бо на екран рівня ЗА виходить тільки ступінь Хохма. І якщо місце, в якому відбувається зівуґ, піднімається в бхіну бет, в Біну, тоді залишається й клі ЗА без світла. І є у тебе тепер два нижніх клі без світла і, відповідно до цього, не буде вистачати двох вищих світел - світла Кетеру і світла Хохми. Тому що з зівуґу, який здійснений в екрані бхіни бет, виходить тільки ступінь Біна. Подібним же чином відбувається завжди. (ОП, гл.2, п.8)

112) Чому Кетер входить останнім і виходить першим, а Малхут - навпаки

Тому, що екран бхіни далет очищається першим, тому тут же вкривається ступінь Кетеру. Але ступінь Малхут вийшла за допомогою підйому Малхут на місце Кетеру, і тому вона видаляється останньою. (ОП, гл.6, п.14 [текст Арі])

113) Яким чином є у ЗА властивість хая в першому розповсюдженні

Оскільки світло вищого, що приходить до нижнього, вважається по відношенню до нього на ступінь вищим, ніж він сам. Так, якщо він знаходиться на рівні нефеш, визначається світіння, яке він отримує, як таке, що відноситься до руах. А якщо сам він належить до рівня руах, визначається світіння щодо нього в якості нешама, і т.п. Світіння, яке отримує від того, що стоїть над вищим, визначається для нього на два ступені вищим за нього самого. І якщо він знаходиться на рівні нефеш, світіння визначається для нього в якості нешама. А якщо сам він - руах, світіння визначається для нього як властивість хая, і т.п. Тому тут, коли ЗА являє собою властивість нефеш, світло, що отримується ним від Біни, визначається як руах, тому що Біна - це його вищий. А світіння, яке отримує від того, що стоїть над його вищим, тобто від Хохми, визначається для нього як нешама. Подібним же чином відбувається і далі. (ОП, гл.6, п.9)

114) Чому вийшли десять сфірот Акудім тільки на рівні нефеш

Бо те, що отримується з пе, - це світло нефеш, а одержуване з хотем - світло руах і т.п. Однак в келім - навпаки. Рівень Кетер - він з пе, рівень Хохма - з хотем і т.п. Це і є зворотне співвідношення між келім і світлами. (ОП, гл.6, п.300)

115) Чому не доповнюється світло руах для Малхут до того, як вийшли всі шість сфірот (ВАК) ЗА

Оскільки руах продовжується з хотем, який є ЗА де-рош, або бхіною ґімел. Відомо також, що він включає шість сфірот ХАГАТ НЕГІ, і всі вони - шість частин руах. (ОП, гл.6, п.70)

116) Чому Єсод де-ЗА не включає п'ять його сфірот

Див. питання 19.

117) Чому нефеш вийшла в якості першого поширення, а світла РАНХАЙ, - більш великі, ніж нефеш, - вийшли під час виходу

Якщо брати до уваги їхнє світіння, - звичайно ж воно менше, і вони - тільки відбите світло і дін (властивість обмеження). Хоча відповідно до походження цих зівуґів визначаються як РАНХАЙ. (ОП, гл.6, п.13 [текст Арі])

118) Коли Біна набуває світла хая

На ступеню бхіни ґімел, коли Хохма - в клі де-Кетер, а Біна - в клі де-Хохма. Коли наближається, щоб отримати зі ступеня, який лише на один нижче за власний. (ОП, гл.6, п.5)

119) Коли ЗА набуває оточуюче світло, що відноситься до єхіда

Коли піднялася Малхут до Хохми, і стався зівуґ в бхіні алеф в "ейнаїм", - Хохма в рош. (ОП, гл.6, п.20)

120) Чому Малхут не набуває третє оточуюче світло

Бо авіют бхіни алеф дуже слабка, і відбите світло її не приходить у ґуф. (ОП, гл.6, п.30)

121) Звідки приходять оточуючі келім й світла

Див. ОП, гл.5, п.40.

122) Де знаходяться п'ять внутрішніх і п'ять навколишніх (світел)

У десяти сфірот, що знаходяться в рош. І тільки вище від світу Некудім. (ОП, гл.5, п.90, гл.6, п.60)

123) Чому в ґуф парцуфім немає більше п'яти внутрішніх і двох оточуючих (світел)

Див. ОП, гл.5, п.90, гл.6, п.60.